Справа № 509/1897/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000064 від 20.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000064 від 20.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2021 року до чергової частини відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , який просить вжити заходи до невстановленої особи, яка 17.04.2021 року близько о 08 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрала універсальну мобільну батарею ХО РВ 70 13000 mah, в корпусі чорного кольору, вартість якої становить 255 грн., без НДС, в зв`язку з чим завдала матеріальний збиток на вказану суму ОСОБА_6 (ЄО № 4729 від 20.04.2021).

20.04.2021 було встановлено громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від якого надійшли правдиві свідчення щодо скоєння зазначеного кримінального проступку.

20.04.2021 в присутності понятих було проведено огляд під час якого ОСОБА_7 добровільно видав універсальну мобільну батарею, модель: ХО РВ 70 13000 mah, в корпусі чорного кольору, та повідомив за яких обставин він заволодів наявним у нього зарядним пристроєм.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказані предмети в клопотанні, можуть зберегти на собі та в собі, сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в інтересах запобігання знищенню цього майна просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить дізнавач, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000064 від 20.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, та після проведення всіх необхідних слідчих дій передати на відповідальне зберігання потерпілому під розписку: вилучену універсальну мобільну батарею, модель: ХО РВ 70 13000 mah., в корпусі чорного кольору, яку під час проведення огляду в присутності понятих добровільно видав ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1