Справа № 761/1159/21
Провадження № 1-кс/761/1663/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000602 від 25.09.2020
ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 25.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 29.12.2020 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.
З таким рішенням адвокат ОСОБА_3 не погоджується, зазначає, що ОСОБА_5 є потерпілим в даному кримінальному провадженні, оскільки внаслідок проникнення до будівлі Національного центру культури "Музей Гончара" було арештовано майно ОСОБА_5 , вартісь яких складає десятки мільйонів гривень. На даний момент власник картин не може користуватися та розпоряджатися своїм майном, йому спричинено як моральну так і матеріальну шкоду. Також заявник вказує, що постанова слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000602 є незаконною, необґрунтованою та передчасною, оскільки в ній не наведено жодного обґрунтування підстав закриття провадження, слідчим не здійснено жодної дії на встановлення обставин кримінального провадження, не розглянуто ряд клопотань представників потерпілого у рамках даного кримінального провадження, з чим скаржник не погоджується, вважає закриття кримінального провадження незаконним та просить скасувати оскаржувану постанову.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргуз підстав зазначених у ній та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги та зазначив, що постанова є мотивованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участі особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, у відповідності до вимог статті 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто, таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000602 від 25.09.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, та постановою слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.12.2020 воно було закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Мотивуючи вказану постанову, слідчий здійснив аналіз підстав для проведення огляду (обшуку), що є фабулою кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР, проаналізував диспозицію статті 162 КК України та дійшов висновку, що в ході досудового розслідування встановлено, що слідчим у кримінальному провадженні № 0000307 від 19.02.2020 проведено огляд за правилами обшуку у публічно доступному місці - нежитловому приміщенні Національного центру народної культури "Музей Івана Гончара". Зазначене приміщення не є житлом чи іншим володінням особи в розумінні статті 162 КК України. Разом з тим, слідчий додатково звернувся із відповідним клопотанням до слідчого судді, яке було задоволено та надано дозвіл на проведення відповідної слідчої дії.

Водночас, як вбачається із матеріалів скарги, заявником дані обставини заперечувалися, у рамках кримінального провадження представниками подавались численні клопотання. Зокрема, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2020 було зобов`язано уповноваженого слідчого ДБР розглянути клопотання № 20-750-0812 ОСОБА_3 від 03.11.2020, отримане органом досудового розслідування 04.11.2020 про здійснення процесуальних дій в рамках зазначеного кримінального провадження, протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали слідчого судді вчинити відповідні процесуальні дії за наслідками його розгляду або надати відповідь у вигляді вмотивованої постанови.

Також ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2020 зобов`язано уповноваженого слідчого ДБР у вказаному кримінальному провадженні розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 № 20-749-0812 від 03.11.2020.

Як вказує заявник та свідчать матеріали справи, вказані клопотання не були розглянуті у передбачений процесуальним законом порядку.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог статті 9 КПК, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , викладених у повідомленні про вчинення злочину, а також здобутих в ході досудового розслідування.

При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені у повідомленні про кримінальне правопорушення не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Отже, викладене приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №№0000602 від 25.09.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте, слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог статті 110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 29.12.2020 постанови про закриття кримінального провадження №0000602 від 25.09.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

За правилами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000602 від 25.09.2020, - підлягає скасуванню.

Водночас, в прохальній частині скарги висловлено прохання надати матеріали кримінального провадження після їх витребування судом у органу досудового розслідування для ознайомлення. Однак, у цій частині скарги слід відмовити, оскільки встановлення порядку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування входить до повноважень слідчого.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000602 від 25.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1