Провадження № 1-кп/127/1696/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені 16 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142,
ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, вину в якому він не визнає, було вчинене 15.01.2017 року. Адвокат ОСОБА_5 відрахував час перебування обвинуваченого в розшуку, у зв`язку з чим розгляд кримінального провадження був зупинений. Крім того, захисник просив врахувати, що закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Відтак, сторона захисту вважає, що доказів, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або суду надано не було. На переконання сторони захисту, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_4 має бути звільненим від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло три роки і п`ять днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту з тих підстав, що строки притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК України, були перервані у зв`язку з перебуванням ОСОБА_4 в розшуку, у зв`язку з чим на даний час строк не закінчився.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання сторони захисту заперечували, з підстав наведених прокурором.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

До Вінницького міського суду Вінницької області перебуває 10.11.2017 надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, з урахуванням санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно відомостей, зазначений в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 було вчинене 15.01.2017.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено до судового розгляду.

В судові засідання призначені на 18.06.2018, 13.09.2018 та 09.10.2018 обвинувачений ОСОБА_4 з невідомих суду причин не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся завчасно та належним чином. В подальшому ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2018 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання, до розшуку обвинуваченого кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 зупинено (том 1 ст. 145-146).

17.01.2020 прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відновлення кримінального провадження та надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк дії ухвали від 09.10.2018 року сплив та для проведення оперативно-розшукових заходів існує необхідність у отриманні нової ухвали про надання дозволу на затримання. Розгляд даного кримінального провадження було відновлено 17.01.2020, про що була постановлена відповідна ухвала суду, судове засідання призначено в даному кримінальному провадженні призначено на 21 січня 2020 року (том 1 а.с. 154).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2020 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання, до розшуку обвинуваченого кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 зупинено (том 1 ст. 167).

Обставини, що викликали зупинення судового розгляду даного кримінального провадження відпали, оскільки 21.01.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 з`явився до Вінницького міського суду Вінницької області. Відтак, суд 21.01.2020 ухвалив відновити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

З урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Однак за період перебування в розшуку з 09.10.2018 по 21.01.2020 обвинувачений ОСОБА_4 не повідомляв суд про причини неможливості прибути в судове засідання через будь який із доступний способів, зокрема: поштовим листом, електронним листом, факсимільним зв`язком чи через доступний на сайті Вінницького міського суду Вінницької області телефон довідки суду, або через свого захисника.

Дані обставини свідчать про злісне ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від явки суду з метою затягування розгляду справи, та в подальшому з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Відповідно до 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Враховуючи те, що перебіг давності зупиняється на час перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в розшуку, відтак строк, визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України не сплинув, а тому суд приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 370-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: