Справа № 352/1375/20
Провадження № 11-кп/4808/155/21
Категорія ст. 459 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківського області від 24 лютого 2021 року про залишення без задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду та справу переглянути за нововиявленими обставинами.

Посилається на те, що ОСОБА_9 написав заяву з чистим каяттям і пояснює причини того, чому обмовив його, і що він невинуватий. Зазначає, що слідство проведено з порушеннями закону. Наголошує на тому, що він не вбив жодної людини. Вказує, що слідчий експеримент проведено без його участі, на слідстві не забезпечено участь захисника. Пояснює, що він досить позбавлений волі, в матері «рак», батько при смерті, дочка - сирота, в сестри є дитина-інвалід, вона одиначка. Просить про можливість дослідити, розібрати справу і допомогти батькам, сім`ї. Не згідний з обґрунтуванням суду відносно показань ОСОБА_9 як нововиявленої обставини. Зауважує, що хоча йому було відомо про цю обставину під час розгляду справи, ця обставина є нововиявленою для суду.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній сказі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу незаконною. В своїй заяві як на підставу перегляду вироку він послався на неправильність висновку експерта та неправдивість показань, на той час, засудженого ОСОБА_9 . Вказує, що такі обґрунтування узгоджуються з ч. ч. 1, 2 ст. 459 КПК України. Зазначає, що засуджений ОСОБА_6 вважає оскаржену ухвалу такою, що постановлена на підставі неправильно застосованих норм матеріального права.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківського області від 24 лютого 2021 року залишено без задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, пп. «а», «з», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (у редакції 1960 року), ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України (у редакції 1960 року), до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Цей вирок оскаржувався засудженим ОСОБА_6 у касаційному порядку та ухвалою Верховного Суду України від 25 січня 2005 року вирок залишено без зміни. Суд визначив, що засуджений у судовому засіданні не навів жодної нововиявленої обставини, яка могла вплинути на судове рішення, але не була та не могла бути відома суду та йому під час судового розгляду справи, не навів жодного обґрунтування з посиланням на таку обставину, що підтверджує наявність хоча б однієї нововиявленої обставини, вичерпний перелік яких міститься у ч. 2 ст. 459 КПК України. Натомість засуджений посилався на недоліки досудового слідства, зокрема, на неправдивість висновку судово-медичної експертизи, не проведення з ним слідчого експерименту, на недоліки під час розгляду справи судом та незаконність вироку. Вказані обставини не є нововиявленими обставинами, їх необхідно розцінювати, як суб`єктивне ставлення засудженого до рішення суду. Суд звернув увагу, що з огляду на те, що за завідомо неправдивий висновок експерта передбачено кримінальну відповідальність згідно з ст. 384 КК України, належним засобом доказування існування такої обставини необхідно вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким було б встановлено відповідний факт. Щодо посилання засудженого на завідомо неправдиві показання іншого підсудного ОСОБА_10 , який його оговорив, суд зазначив, що ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що про цю обставину йому було відомо під час розгляду справи апеляційним судом. Крім того, вирок суду щодо винуватості ОСОБА_6 вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано цілим рядом інших доказів.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, наголошують на наявності обставин для перегляду вироку за нововиявленими обставинами;

- прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просить залишити апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали заяви, обговоривши доводи і мотиви апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянти вважають помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Так, вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року (а.п. 2-12), який набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 3 ст. 142, пп. «а», «з», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (у редакції 1960 року), ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, із призначенням покарання згідно з ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Засуджений ОСОБА_6 , звернувшись із заявою про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами, такими вважає неправдиві показання іншого засудженого ОСОБА_9 , неправдивий висновок експерта щодо встановлення причин смерті, те, що слідчий експеримент проведено без його участі, та на слідстві не забезпечено участь захисника. Також посилається на те, що він досить позбавлений волі, в матері «рак», батько при смерті, дочка - сирота, в сестри є дитина-інвалід, вона одиначка.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апелянтів, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 не наведено обставин, які можуть вважатися нововиявленими, а відтак, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Як визначає Верховний Суд у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 2117/1/-578/11, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Однак, ОСОБА_6 не доводить наявність таких обставин чи юридичних фактів, які могли суттєво вплинути на вирішення кримінальної справи, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати, оскільки учасники судового провадження не знали про них та, відповідно, не могли надати суду дані про них. Тих, що об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала учать у справі, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Хоча ОСОБА_6 наголошує на неправильності висновку експерта, належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини, стороною захисту не надано.

В постанові від 21 січня 2020 року у справі 315/793/16-к Верховний суд зазначає, що згідно з процедурою перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування. З огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст. 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, тому належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин необхідно вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

В той час, результатів здійснення кримінального провадження за вказаними фактами матеріали заяви не містять.
Також, ОСОБА_6 посилається на неправдиві показання іншого засудженого, на яких ґрунтується вирок. Долучає копію заяви ОСОБА_9 , де він зазначає, що ОСОБА_6 в той вечір не пив, нікого не бив, нічого не браві не мав на меті щось подібне чинити проти ОСОБА_11 . Він був змушений його оговорити, його били в міліції і він боявся ОСОБА_12 .

В той час, суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, підтверджених доказами, вважати, що пояснення ОСОБА_9 на час розгляду справи були неправдивими, а також існування обставин, які змусили його надати такі пояснення (тиск чи погрози в міліції чи інших осіб).

Більш того, ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 не наведено переконливих мотивів про спричинення у результаті таких діянь постановлення необґрунтованого або незаконного вироку.

Крім того, ОСОБА_6 та його захисник не зазначають як про нововиявлену обставину згідно з п. 3 ч. 2 ст. 459 КПК України про факт існування та скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку, що належить переглянути.

Так само, стосовно нововиявлених обставин згідно з п. 4 ч.2 ст. 459 КПК України, то суд апеляційної інстанції не вбачає в заяві ОСОБА_6 інших обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обвинувальний вирок, який просить переглянути засуджений ОСОБА_6 ухвалений в результаті дослідження та оцінки сукупності доказів, а ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Порушення, які могли мати місце під час досудового слідства, на які посилається ОСОБА_6 , а саме те, що слідчий експеримент проведено без його участі, та на слідстві не забезпечено участь захисника, безсумнівно не є тими обставинами, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою.
Розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності, засуджений ОСОБА_6 здійснював надані йому права на свій розсуд, за змістом вироку під час розгляду кримінальної справи користувався допомогою захисника, суд, в свою чергу, взяв до уваги відомості про надані докази, перевірив їх належність та допустимість.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вирок був оскаржений у касаційному порядку та ухвалою Верховного Суду України від 25 січня 2005 року його залишено без змін.

Відносно доводів засудженого ОСОБА_6 про те, що він досить позбавлений волі, в матері «рак», батько при смерті, дочка - сирота, в сестри є дитина-інвалід, вона одиначка, суд апеляційної інстанції зауважує, що такі дані не стосуються предмету доказування в межах розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Більш того, вказані відомості не перебувають в зв`язку з елементами доказування в кримінальній справі, не можуть мати значення для оцінки чи безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

З огляду на наведене, зазначені ОСОБА_6 та його захисником обставини не є достатніми для сумніву у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення оскарженої ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 459-467 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківського області від 24 лютого 2021 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4