490/4032/21 01.06.2021
н/п 1-кп/490/451/2021
Справа № 490/4032/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000337 відомості про яке 05.04.2021 внесено до ЄРДР за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Торосово Волосовського району Ленінградської області Російської Федерації, національність українець, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
Учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000337від 05.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає , кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не встановлені, відтак суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до розгляду, судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

В даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 03.06.2021 року.

Відповідно до ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку прокурора, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинувачений може переховуватися від суду оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_3 є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Знаючи анкетні дані свідків, обвинувачений може вживати заходи впливу на останніх, з метою зміни ними показань. Наявний ризик продовження обвинуваченим вчинення інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення, оскільки офіційно ніде не працює.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням вказаного, суд відмічає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст. ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст .ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Заявлене прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 184 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі від шести до десяти років із конфіскацією майна.
Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 наразі лише призначений до розгляду, - вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб ухилення від правосуддя є реальним.
Жодних факторів, які б свідчили, що обвинуваченим будуть вживатися перешкоди у виді незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення ним інших кримінальних правопорушень - судом не встановлено. Таким чином, суд вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, визначених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що за способом життя та економічним становищем: обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працюючий, має постійне місця проживання, знаходиться у цивільному шлюбі, має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої має батьківські обов`язки.
Вищевказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченими перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Таким чином, вирішуючи питання стосовно запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд, з метою запобігання ризику переховування ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на 16 год 00 хв. 23 червня 2021 року.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 липня 2021 року.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1