Провадження №1-кп/127/1077/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001925 від 24.10.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про антисоціальну поведінку обвинуваченого та наміри вчиняти кримінальні правопорушення в майбутньому і підтверджується характером кримінального правопорушення та великою кількістю вилученої психотропної речовини. Також ОСОБА_4 неодружений, тимчасово не працює, не має постійного джерела прибутку, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він є жителем іншого району. За таких обставин ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення. Беручи до уваги відсутність постійного місця роботи, ОСОБА_4 зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, маючи їх анкетні дані, отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками, визначеними у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищезазначені обставини свідчать про те, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки жоден з них не зможе усунути вказані ризики.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що прокурором не наведено в чому саме полягає суть ризиків на які він посилається. Також вказала, що ОСОБА_4 раніше не судимий, наміру впливати на свідків у нього немає, він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тому просила суд змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, дослідивши письмове клопотання прокурора, заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК Українисуд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» відповідно до якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положення ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про антисоціальну поведінку обвинуваченого та наміри вчиняти кримінальні правопорушення в майбутньому. Також ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів: неодружений, непрацевлаштований, не має стабільного законного джерела доходу,а тому суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_4 ухилятися від явки до суду, переховуватися від правоохоронних органів та суду з метою уникнення відповідальності, чинити незаконний вплив на недопитаних свідків, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити на 60 днів, так як застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно ОСОБА_4 відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, оскільки обмеженням свободи обвинуваченого забезпечується, зокрема безпека суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196-199, 331, 370-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, - з 20 липня 2021 року до 17 вересня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1