Справа № 466/3685/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/534/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
вищевказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 26 червня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою обчислюється з 28 квітня 2021 року.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до ВП №4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, суду та прокурора;повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; не вчиняти інших злочинів, передбачених КПК України.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_7 що у випадку невиконання ним вищезазначених обов`язків йому може бути змінено заставу на більш суворий запобіжний захід.

Строк дії даної ухвали закінчується 26 червня 2021 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2021 року, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею грубо порушено норми процесуального права, не досліджено всіх обставин справи та допущено однобічність, упередженість.

Зокрема, вказує на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. При цьому сторона захисту вважає, що до ОСОБА_7 цілком можливо було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням максимального розміру застави є занадто суворим запобіжним заходом, що суперечить практиці ЄСПЛ, адже є непомірно великою сумою для підозрюваного.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не досліджувалась міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , те, що він має постійне місце проживання та проживає разом зі своїми батьками.

Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу, що підозрюваний ухилявся від органу досудового розслідування та суду, немає доказів, що він вчиняв тиск на слідчих, прокурора, потерпілого чи свідків.

Зазначає, що до клопотання не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.

Крім того, вказує, що існують всі підстави для застосування щодо ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ відділу поліції №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29 березня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000185, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

18 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

28 квітня 2021 року старший слідчий СВ відділу поліції №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: 168 160 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2021 року вказане клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 червня 2021 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, заслухано думку сторони обвинувачення та сторони захисту, допитано підозрюваного, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного.

Слідчим суддею в ухвалі зазначено, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На переконання колегії суддів сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатньо підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому доводи апелянта стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до уваги не беруться, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За таких обставин аргументи сторони захисту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Покликання на наявність сім`ї та міцність соціальних зв`язків підозрюваного не виключає необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є недостатнім фактором, що міг би гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Даному факту, всупереч тверджень апелянта, була надана оцінка слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали.

Крім того, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.

Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу («Георгієв проти Болгарії» п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого («Хрістова проти Болгарії»).

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Відповідно до ухвали, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на наведене, доводи сторони захисту, за змістом апеляційної скарги, про те, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі є явно завищеною, колегією суддів до уваги не беруться.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що майновий стан підозрюваного оцінюється під час визначення розміру застави, однак такий не є визначальним, а застава як альтернативний запобіжний захід, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, покликана забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, а тому має бути встановленою у достатньому для цього розмірі, як це й було визначено слідчим суддею та з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3