Справа № 545/943/21
Провадження № 1-в/545/178/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання інспектора Полтавського РВ філії ДУ « Центр пробації » в Полтавській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Полтавського району та області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого :

-30.01.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 186,75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

-03.04.2018 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

-27.01.2021 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 ,70,75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

Засудженого :

18.02.2021 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

В С Т А Н О В И В :
Інспектор Полтавського РВ філії ДУ « Центр пробації » в Полтавській області звернувся до Полтавського районного суду із поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_3 , обгрунтовуючи подання тим, що при призначенні покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 18.02.2021 року не враховано вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року, який вступив в законну силу.

Просив суд визначити остаточне покарання за наявності декількох вироків, які набрали законної сили.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, направивши на адресу суду заяви про розгляд подання без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку .

Частиною 1 статті 539 КПК України, визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 18.02.2021 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Даний вирок набрав законної сили та його направлено на виконання до Полтавського РВ філії ДУ « Центр пробації » в Полтавській області.

Також відносно ОСОБА_3 мається вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, 70,75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, який не враховано при постановленні вироку від 18.02.2021 року.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності декількох вироків.

Як вбачається з роз`яснень, які викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Згідно положень ч. 4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі, буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, суд вважає встановленим той факт, що при призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 18.02.2021 року не враховано вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року, який вступив в законну силу.

Відповідно до частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України , які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Саме тому суд, при призначенні покарання за злочин, про який стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів (застосувавши ст.70 КК).

Таким чином, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Разом із цим, необхідно виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

Із матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_3 вчинив інкримінований злочин 28 серпня 2020 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Чутівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2021 року, яким щодо нього було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , щодо якого було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК до ухвалення вироку в першій справі і за який він засуджується до покарання, від відбування якого він також звільняється з іспитовим строком, то самостійне виконання таких вироків не ґрунтується на вимогах закону України про кримінальну відповідальність. Наявність двох вироків щодо особи, які підлягають самостійному виконанню, це фактично призначення засудженому ОСОБА_3 двох покарань, що призводить до погіршення його правового становища.

Вище викладене узгоджується з правовою позицією , викладеною у постанові Верховного суду від 03.10.2019 року по справі № 755/3279/18 .
Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку про необхідність визначення порядку застосування покарання засудженому ОСОБА_3 згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року за ч. 1 ст. 162,ч. 2 ст. 185,70,75,76 КК України більш суворим покаранням призначеним вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 18.02.2021 року за ч. 2 ст. 185,75,76 КК України , а тому подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.70,72 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Подання інспектора Полтавського РВ філії ДУ « Центр пробації » в Полтавській області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити засудженому ОСОБА_3 , порядок застосування призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 18.02.2021 року та покарання за вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року і шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного ОСОБА_3 за попереднім вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2021 року, більш суворим покаранням , призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року , із застосуванням ст. 72 КК України, остаточно визначити йому до відбуття покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 ( два ) роки та покладенням обов`язків , передбачених ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1