Справа № 635/5882/20
Провадження №1-в/635/32/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством,-

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2019 у відповідність з чинним законодавством.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за №2617-VIII, яким внесено зміни до частин 1 та 2 статті 309, частини 1 статті 185 КК України.

Засуджений та представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до положень ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 03.10.2011 Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 185ч.3, 185ч.2, 190ч.2, 296ч.1, 309ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 27.06.2013 умовно-достроково на 09 міс. 27 днів.
24.04.2014 Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 185ч.2, 185ч.3, 70ч.1, 71 КК України до 3 років 01 міс. позбавлення волі, звільнений 16.06.2016р. умовно-достроково на 07 міс. 20 днів.
21.07.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ст. 15ч.2-186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.
27.06.2018 Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лисичанського міському суду Луганської області від 24.04.2014, до відбуття 8 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 70ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Святошинського райсуду м. Києва від 21.07.2017, до відбуття 4 роки 03 міс. позбавлення волі.
13.08.2019 Макарівським районним судом Київської області за ст. 185ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України зараховано частково відбуте покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.06.2018, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Київського апеляційного суду від 15.10.2019 вирок Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2019 в частині призначеного покарання скасовано. Засуджено за ст. 185ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 70ч.4 КК України шляхом частково складання покарань за даним вироком та за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.06.2018 року призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, з 01.07.2020 призначення покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі є неможливим.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.10.2011 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене судом покарання засуджений не відбув та продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.

Пунктом 13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З аналізу статті 5 КК України убачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини кримінального кодексу новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.

Беручи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_4 і визначення йому покарання у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Керуючись ст.4,5,61,72,74,309,185 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.10.2011:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Визначити покарання ОСОБА_4 на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - раніше призначене даним вироком - у виді 3 років позбавлення волі.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 24.04.2014 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі залишити без змін.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2017 у виді 4 років позбавлення волі залишити без змін.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.06.2018 у виді 4 років 03 місяці позбавлення волі залишити без змін.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2019 та вироком Київського апеляційного суду від 15.10.2019 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1