ЄУН cправи 684/118/20 Провадження № 1-кп-678-21/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: за участю: головуючого судді секретаря прокурора потерпілого обвинуваченого ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 05.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 року близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємного викрав з комода, який знаходиться в приміщенні кухні даного житлового будинку, мобільний телефон марки «HUAWEI DUB-LXI (Y72019)», вартістю 1516,67 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн., який належить ОСОБА_4 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди в сумі 1541,67 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що 22.01.2020 року близько 02 год. повертаючись до дому зайшов до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 . Зайшовши на кухню побачив, що на дивані спить ОСОБА_6 , а на кріслі ОСОБА_4 і біля нього на комоді лежить мобільний телефон «HUAWEI», який він викрав і поклавши в кишеню вийшов з будинку. прийшовши до дому викинув сім-карту з даного телефону в грубу, а телефон віддав для користування своїй матері. 06.02.2020 року до нього зателефонували працівники поліції, яким він повідомив, що дійсно викрав мобільний телефон належний ОСОБА_4 і що на даний час він у його матері. У вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 22.01.2020 року розпивали спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в належному ОСОБА_6 будинку за адресою АДРЕСА_2 . Після вжитих спиртних напоїв він заснув, а коли прокинувся побачив, що його мобільний телефон зник, про що повідомив, через деякий час працівників поліції.

Просить застосувати до ОСОБА_5 міру покарання не пов`язану із позбавленням волі.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, суд їм роз`яснив, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 185 КК (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, на час розгляду кримінального правопорушення) є кримінальним проступком.

ОСОБА_5 має позитивну характеристику за місцем проживання, не працює, у вчиненому щиро кається, добровільно відшкодував завдані збитки.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Відповідно до ст. 50 ККУкраїни покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи все в сукупності суд вважає, що міра покарання обвинуваченому повинна бути призначена ближче до мінімальної межі санкції частини 1 статті 185 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність) у виді обмеження волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, особу винного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку відповідно до статті 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що, на думку суду, буде достатнім для її виправлення і перевиховання та буде служити засадам справедливості і об`єктивності при призначенні покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення експертизи № 12.1-0078:20 від 10.02.2020 року в сумі 628,04 грн., що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи (а.п. 49 Т. 2) стягнути з ОСОБА_5 ..

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном на один рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судової експертизи № 12.1-0078:20 від 10.02.2020 року в сумі 628 гривень 04 копійки.
Скасувати арешт на мобільний телефон «HUAWEI Y7», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI Y7», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Старосинявського відділення Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 ; CD-R 52-Х 700МВ із відео-файлом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; DVD-R 8-16Х 4,7 GB із відео-файлом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000014 від 05.02.2020 залишити в матеріалах провадження.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1