Провадження № 1-кп/756/785/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004998 від 16.09.2020 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Макіївка Донецької області, громадянки України, одруженої, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на те, що строк тримання під вартою обвинуваченої спливає 12.03.2021, на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість такого клопотання, недоведеність висунутого особі обвинувачення та відсутність ризиків у кримінальному провадженні. При цьому захисник просив застосувати до ОСОБА_3 домашній арешт.
Обвинувачена стверджує, що визнає себе винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів (тим самим не оспорюючи висунутого їй обвинувачення), підтвердила, що запобіжний захід у виді тримання під вартою до неї було застосовано після того, як вона у цьому ж кримінальному провадження порушила умови домашнього арешту та під час такого порушення вчинила новий злочин. Проте, обвинувачена, посилаючись на наявність в неї дитини, яка залишилася з її матір`ю - пенсіонеркою, також просить застосувати до неї домашній арешт, звільнивши з-під варти, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора.
Представники потерпілих до суду не прибули.
Вислухавши думки сторін, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які є нетяжкими злочинами. При цьому ОСОБА_3 хоча раніше і не судима, разом із тим під час досудового розслідування щодо останньої був застосований запобіжних захід у виді цілодобового домашнього арешту, умови якого ОСОБА_3 порушила, в результаті чого запобіжний захід у виді домашнього арешту був змінений їй на тримання під вартою. Крім того, з лютого 2019 року у провадженні Оболонського районного суду м. Києва та з березня 2019 року у провадженні Подільського районного суду м. Києва розглядаються інші кримінальні провадження про злочини проти власності, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 . Вироки у вказаних вище кримінальних провадженнях, які б набрали законної сили, наразі суду не надані.
Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчиняти нові злочини, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Під час розгляду судом клопотання прокурора враховується і можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою.
Таким чином, із врахуванням викладених вище обставин, на переконання суду інші, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі у вигляді домашнього арешту, не будуть достатніми для запобігання ризикам, особливо передбаченим в п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим судом відхиляються доводи захисника та обвинуваченої про безпідставність клопотання прокурора.
У розумінні положень, що наведені у рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук, Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Наявність підстав для залишення обвинуваченої під вартою оцінено судом з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки сторін. З тих же підстав клопотання захисника, висловлене у запереченнях, про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відхилити.
За таких умов продовження тримання під вартою обвинуваченої може бути виправданим заходом, який, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Відтак, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів - до 09 травня 2021 року включно.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 350, 331, 177, 178, 199, 201 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - до 09 травня 2021 року включно.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченої з три мання під вартою на домашній арешт - відхилити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1