Справа № 183/689/21
№ 1-кп/183/926/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000078 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Устимівка Зачепилівського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 11.09.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

27 липня 2020 року приблизно о18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_4 в дворі за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , помітила чоловічу сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що може знаходитись в чоловічій сумці.
Цього ж дня, а саме 27 липня 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, перебуваючи за вище вказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілого ОСОБА_4 відкрила його сумку, яка лежала на лавці поряд з останнім та побачила мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7», чорного кольору, який дістала з сумки, таким чином таємно здійснивши крадіжку.
Після цього, ОСОБА_5 місце скоєння злочину покинула, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 4381 гривні.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснила, що потерпілий ОСОБА_4 з товаришем прийшли до неї додому, і які на подвір`ї її домоволодіння вживали алкогольні напої. Коли потерпілий відійшов, вона витягла з його сумки мобільний телефон і присвоїла собі. Потім заклала цей телефон до ломбарду, а на отримані кошти оплатила комунальні послуги. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинила кримінальне правопорушення, обіцяла, що більше подібного не вчинить. Також обвинувачена пообіцяла потерпілому відшкодувати вартість викраденого телефону.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що обвинувачену знає по роботі. 27 липня 2020 року ввечері, на пропозицію товариша вони прийшли до обвинуваченої ОСОБА_5 додому, де відпочивав разом з товаришем. Зайшовши до будинку, він трохи випив спиртного, після чого почав себе погано почувати і вирішив поїхати додому. Перебуваючи вдома він не надовго втратив свідомість, а коли прийшов до тями помітив відсутність свого телефону. З даного приводу, розуміючи, що телефон вкрала ОСОБА_5 , звернувся до поліції.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 не відшкодувала потерпілому завданих збитків.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Крім того, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка на момент вчинення кримінального правопорушення була не судимою, вину свою визнала повністю, розкаялася у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, попросила в судовому засіданні у потерпілого вибачення, зазначивши, що відшкодує йому вартість викраденого телефону.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також враховуючи думку потерпілого, який залишив вирішення питання щодо призначення обвинуваченій покарання на розсуд суду, а відтак не наполягав на суворому їй покаранні, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.
Крім того, судом встановлено, що до постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року, засуджена ОСОБА_5 винна ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до ухвалення попереднього вироку, а тому суд вважає за необхідне призначити їй покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Також, як зазначалося вище, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, і вважає можливим звільнити її від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88грн. (висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 09.09.2020 року № 3752-20).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: копію договору фінансового кредиту, закладу № 745-20012950 від 27.07.2020 року, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1