КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скаржинці Вінницької області, є громадянином України, не працює, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно ст.89 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 60 діб, без визначення розміру застави, до 18 квітня 2021 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя враховував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, існування з високим ступенем ймовірності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілих та свідків і прийшов до висновку про обґрунтованість поданого клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову хвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку сторони захисту вищевказана ухвала слідчого судді винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме слідчим суддею не вірно застосовано п. 1, п. 2, п. 4, п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України.

Як вказує захисник, слідчим суддею в порушення п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України не надано належної оцінки вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Не враховано того, що викладені у повідомленні про підозру обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтовуються лише поясненнями неповнолітнього ОСОБА_10 , які є недопустимим доказом.

Захисник стверджує, що жоден протокол проведення слідчої дії, що був доданий до клопотання не підтверджує вчинення ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.
В порушення п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту, що кваліфікація злочину не відповідає встановленим фактичним обставинам.

Також, як зазначає захисник, слідчим суддею не надано належної уваги тому, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

На думку сторони захисту, слідчий та прокурор не довели, наявність ризиків того, що підозрюваний при застосуванні йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування на покази свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2021 року, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру вчинення ним кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Крім цього до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.
18 лютого 2021 року старший слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 60 діб, без визначення розміру застави, до 18 квітня 2021 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Зокрема, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , який розповів про обставини вчиненого відносно нього злочину; протоколом огляду місця події від 17.02.2021, згідно якого у свідка ОСОБА_12 було вилучено майно, яке належить потерпілому, а саме - мобільний телефон «Айфон 10»; протоколом впізнання особи за фотознімками від 17.02.2021, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_13 , який вказав на фотозображення ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила відносно нього злочин;протоколами допитів свідків;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозруОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у яких її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозриОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, є безпідставними.

Колегією суддів встановлено, що як слідчим у клопотанні, так і прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів також враховує, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 є необгрунтованими, оскільки наявність ризиків, передбачених кримінально процесуальним законом, перевірена слідчим суддею і вони дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не є достатньо переконливими.

Що стосується посилань захисника в апеляційні скарзі на те, що слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту, що кваліфікація злочину не відповідає фактичним обставинам, то вказані обставини підлягають окремій перевірці під час розгляду справи по суті та не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року, якою задоволено клопотаннястаршого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін 60 діб, без визначення розміру застави, до 18 квітня 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1955/2021
Єдиний унікальний номер 759/3539/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14

Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1