ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1424/21 Справа № 426/1211/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

20 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінальних проваджень №0000022, №0000141 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 та захисника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2021 року, було розподілено матеріали кримінального провадження, де мене визначено суддею-доповідачем, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 та захисника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

При вивченні наявних матеріалів встановлено, що об`єктивно існують підстави, які унеможливлюють мою участь у розгляді справи як судді-доповідача, виходячи зі слідуючого.

Так, на час трагічної події 14.06.2014 року, коли було збито військовий літак ІЛ-76 МД, бортовий номер НОМЕР_1 з військовослужбовцями - десантниками військової частини НОМЕР_2 , які в результаті загинули, командиром частини був полковник ОСОБА_10 . Крім цього, було знищено відповідне військове озброєння та матеріальні засоби, які були видані командуванням зазначеному особовому складу, у зв`язку зі службовим відрядженням до аеродрому Луганськ, де було збито даний літак.

З ОСОБА_10 , який до теперішнього часу проходить військову службу у Збройних силах України на відповідній посаді, є генералом, у мене існують дружні стосунки, які підтримую більше 20 років, оскільки у той час я був головою військового суду Дніпропетровського гарнізону.

Крім нього у мене тривалий час продовжують існувати дружні стосунки із окремими посадовими особами в/ч НОМЕР_2 , які і на час трагедії і в теперішній час продовжують служити у вказаній частині, та приймали участь в надані відповідних даних щодо знищення військового майна, відносно якого заявлено і в цій частині цивільний позов.

Як вбачається з оскаржуваного вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, позовні вимоги в/ч НОМЕР_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю та стягнуто з обвинувачених на користь в/ч НОМЕР_2 , - кошти у розмірі 1 002 663,05 гривень.

Крім цього, особою, що захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 , є адвокат ОСОБА_6 . В той період, коли я був головою військового суду Дніпропетровського гарнізону, в суді працювала дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_11 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 , просить вирок скасувати, постановити новий, яким виправдати підзахисного.

Крім вищезазначеного, в оскаржуваному вироку надано оцінку матеріалам з`ясування причин та умов катастрофи літака ІЛ-76 МД, бортовий номер НОМЕР_1 МОУ та висновку експертів як з вказаного приводу, так і з приводу дій першого заступника керівника АТО на території Донецької та Луганської областей генерал-майора ОСОБА_12 .

Але по проведеному раніше кримінальному провадженню щодо останнього, до складу оперативно-слідчої групи входив за постановами колишнього заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 , заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізона ОСОБА_14 , який є моїм племінником, що відповідно унеможливило мою участь у розгляді кримінального провадження стосовно генерал-майора ОСОБА_12 .

Як зазначено мною вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставиться питання про оцінку доказів по справі, про недоведеність вини підзахисного, а з врахуванням того, що в оскаржуваному вироку зроблено посилання як на допустимий доказ і на дії генерал-майора ОСОБА_12 , вважаю, що дана обставина також є перешкодою для моєї участі у розгляді вказаного провадження.

Вважаю за необхідне наголосити, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України від 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, аби у учасників судового розгляду не виникало сумніву в неупередженості складу суду та необ`єктивності судового розгляду.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю за необхідне заявити самовідвід від участі в судовому розгляді даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 75-80 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заявити самовідвід по кримінальному провадженню №0000022, №0000141 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 та захисника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Передати матеріали провадження до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2