Справа № 495/4556/21
№ провадження 1-кс/495/1512/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 17.06.2021 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
В ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні №0000644 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України 16.06.2021 у період часу з 09:30 години по 10:50 годину, слідчим було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено наступне:

- ніж із дерев`яним руків`ям, світло коричневого кольору, який упакований у сейф-пакет №7077837;

- дві наволочки, які упаковані у два паперові пакети, які належним чином підписані, упаковані та скріплені биркою із відтиском печаті;

- сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на чотири відрізки липкої стрічки, яка наклеєна на аркуш паперу формату А-4, який упакований у сейф-пакет №ЕХР0307685.

16.06.2021 постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , вищевказані вилучені матеріальні об`єкти були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів вищевказаного кримінального провадження.

Слідчим зазначено, що відповідно до положень п.1, ч.2 ст.170 КПК України під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у тимчасовому вилучені вищевказаного майна, про що складено відповідний протокол обшуку.

На підставі наведеного слідчий, з метою збереження речових доказів, проведення у подальшому необхідних криміналістичних досліджень вилучених предметів, просить накласти арешт на майно, яке було вилучене у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж із дерев`яним руків`ям, світло коричневого кольору, дві наволочки, сліди папілярних візерунків.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, надали заяву у якій просять клопотання розглядати за їх відсутністю.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000644 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Відповідно до наданих до клопотання матеріалів вбачається, що 16.06.2021 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено ніж із дерев`яним руків`ям, світло коричневого кольору, який упакований у сейф-пакет №7077837; дві наволочки, які упаковані у два паперові пакети, які належним чином підписані, упаковані та скріплені биркою із відтиском печаті; сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на чотири відрізки липкої стрічки, яка наклеєна на аркуш паперу формату А-4, який упакований у сейф-пакет №ЕХР0307685.

16.06.2021 постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , вищевказані вилучені матеріальні об`єкти були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів вищевказаного кримінального провадження. Слідчий, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту зазначає, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою його збереження.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на ніж із дерев`яним руків`ям, світло коричневого кольору, який упакований у сейф-пакет №7077837; дві наволочки, які упаковані у два паперові пакети, які належним чином підписані, упаковані та скріплені биркою із відтиском печаті; сліди папілярних візерунків, які перекопійовані на чотири відрізки липкої стрічки, яка наклеєна на аркуш паперу формату А-4, який упакований у сейф-пакет №ЕХР0307685, зазначає, що слідчий в розумінні вимог ч.3 ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Зокрема, у клопотанні слідчим належним чином не зазначено як саме відноситься вищезазначене майно до предмету та ймовірного знаряддя кримінального провадження, у зв`язку з чим не доведено процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, як речового доказу.

Постанова слідчого від 16 червня 2021 року про визнання майна речовим доказом містила лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення та норми процесуального законодавства без обґрунтування, за якими саме з критеріїв ч.1 ст.98 КПК України вищезазначені речі, визнано речовими доказами, отже слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий у клопотанні не довів мету накладення арешту - збереження речових доказів.
Слідчий суддя звертає увагу, що слідчим в клопотанні було зазначено, що накладення арешту обґрунтовується необхідністю проведення у подальшому необхідних криміналістичних досліджень вилучених предметів. Проте належного обґрунтування в цій частині не наведено.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, не зазначив за яким з критеріїв вищезазначене майно відповідає вимогам ст.98 КПК України, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000644 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1