У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2021 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000602.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21.08.2021 р. із забороною з 19.00 год. до 07.00 год. наступного дня залишати житло з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді i постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.08.2021 р.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, а обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено наявність таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_6 ніде не працює, спроб працевлаштування не вживає, стабільних джерел прибутку не має, перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність пов`язану із незаконним збутом психотропних речовин та наркотичних засобів, для покращення свого матеріального становища та отримання коштів для існування. Оскільки в ході судового слідства не встановлено всіх учасників причетних до незаконного збуту наркотичних засобів та джерело придбання підозрюваним психотропних речовин, а відтак висновки слідчого судді про вилучення у ОСОБА_6 предметів злочинної діяльності є безпідставними.
Прокурор вказує на те, що на підозрюваного відсутній істотний вплив з боку близьких осіб та родичів, скільки вони не стримали останнього від вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та підтверджує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ відділу поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000602, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленому місці та у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3, 4 метилен-діоксиметамфетамін), особливо небезпечну психотропну речовину лізергід (ЛСД), які почав незаконно зберігати за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
24.06.2021 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
25.06.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та вчинення нових кримінальних правопорушень.
Врахувавши, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що це може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, доведення слідчим та прокурором існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та не доведення недостатності застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання в м. Миколаєві, слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані: протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2021 р., обшуку від 24.06.2021 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що дає можливість припустити, що останній може переховуватись від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначеного ризику.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як клопотання слідчого, так і апеляційна скарга прокурора містять лише доводи на обґрунтування наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від слідства та суду, з огляду на тяжкість злочину та можливого покарання, проте інші доводи про наявність ризику продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 носять характер припущень, а тому є безпідставними.
Отже, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтовано слідчим належним чином, оскільки останнім не надано даних чи доказів, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного чи про можливість такої поведінки.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором не наведено.

Крім цього, слід зауважити, що згідно наданих апеляційному суду стороною захисту документів, ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем навчання, де неодноразово нагороджувався грамотами, станом на 29.06.2021 р. працевлаштований, має родину до якої входять батько, мати та брат, що також підтверджує правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3