печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

21.04.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на мобільний телефон марки «NOKIA 3500c» ІМЕІ: НОМЕР_1 з двома батареями до нього, із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР» із номером НОМЕР_2 та карткою пам`яті формату «microSD» марки «APACER» 2 gb.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

27 квітня 2021 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у її відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що провадженні другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000058 від 16.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.04.2021 до ТУ ДБР в м. Києві надійшло повідомлення начальника ДУ "Білоцерківська виправна колонія №35" про виявлення оперативними працівниками відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання покарань факту здійснення молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки рядовим внутрішньої служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перенесення за лінію охорони державної установи "Білоцерківська виправна колонія №35", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту паперового згортку із невідомою речовиною та прозорого пакунку із невідомими речовинами.

Таким чином, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, підтвердження факту придбання, зберігання та перенесення з метою збуту останнім наркотичних речових, виникла необхідність у проведенні огляду приміщення кімнати короткострокових побачень відкритого типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем знаходження Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35», яке перебуває у державній власності в особі Міністерства юстиції України, та правокористувачем якого є Державна установа «Білоцерківська виправна колонія №35», .

Так, 16.04.2021 старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Києві) ОСОБА_5 поведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у приміщенні кімнати короткострокових побачень відкритого типу адміністративної будівлі Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35».

В ході огляду у вказаному приміщенні виявлено інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що на столі перед ним знаходяться його особисті речі, які він ніс із собою у рюкзаку на добове чергування у вказаній установі та інші заборонені предмети, які він проносив для засудженого, у тому числі наркотичні засоби та телефон.

При огляді речей ОСОБА_4 , які знаходились на столі перед ним виявлено наступне:

- паперовий згорток із написом: «WWW.KREDIT MARKET.UA», який в свою чергу скріплений обгорткою з написом «Lays футбол у кожній пачці», всередині якого знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження;

- поліетиленовий згорток, всередині якого знаходились 12 (дванадцять) пластинок зеленого кольору із невідомою речовиною;

- мобільний телефон марки «NOKIA 3500c» ІМЕІ: НОМЕР_1 та двома батареями до нього, із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР» із номером НОМЕР_2 та карткою пам`яті формату «microSD» марки «APACER» 2 gb.

Як пояснив під час огляду ОСОБА_4 , вказані речі, а саме два згортки із речовинами та мобільний телефон із запасними батареями та СІМ-картку він переніс на територію виправної колонії для подальшої передачі засудженому за статтею 307 КК України громадянину Білокурову, який утримується у ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», оскільки йому погрожували фізичною розправою невідомі йому особи в разі відмови перенесення вказаних речей і речовин на територію виправної колонії.

В подальшому, під час огляду місця події вказані предмети вилучені в якості речових доказів, поміщені до полімерних спецпакетів Державного бюро розслідувань та опечатані.

Постановою слідчого від 16.04.2021 речі, які вилучено в ході огляду приміщення кімнати короткострокових побачень відкритого типу адміністративної будівлі Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» визнано речовими доказами.

Дані речові докази використовуються з метою встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та доведення вини осіб, які скоїли відповідні кримінальні правопорушення.

Прокурор вказує, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені речі у ході огляду необхідно накласти арешт.

У зв`язку з невідкладним проведенням ряду процесуальних та слідчих дій в іншому кримінальному провадженні, звернутись до слідчого судді у встановлений строк не представилось можливим.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 16.04.2021 зазначені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «NOKIA 3500c» ІМЕІ: НОМЕР_1 з двома батареями до нього, із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «КИЇВСТАР» із номером НОМЕР_2 та карткою пам`яті формату «microSD» марки «APACER» 2 gb.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1