Справа № 461/4826/16-к
Провадження № 1-кс/461/3668/21
УХВАЛА
Іменем України
30.06.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Федертивної Республіки Німеччина, уродженки с. Глядіно, Алтайського краю, Російської Федерації, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 знаходиться клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подане у кримінальному провадженні №0000133 від 26.01.2016 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 маючи умисел на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , метою якої була безоплатна передача малолітньої дитини у фактичну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Келлер ОСОБА_10 через соціальну мережу «Вконтакте» зв`язалась із ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_8 запропонувала передати їй та ОСОБА_11 дитину ОСОБА_9 , яку остання мала народити в серпні 2015 року. Під час спілкування, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_9 про наявність спільного із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умислу на вивезення малолітньої дитини за кордон. Після народження ОСОБА_9 дитини, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули в м.Львів для фактичного одержання дитини у власність. Перебуваючи в м. Львові, Келлер Елена та ОСОБА_7 домовились про зустріч із ОСОБА_9 поблизу пологового будинку по АДРЕСА_2 . В ході зустрічі із ОСОБА_9 поблизу пологового будинку остання вчинила безоплатну передачу новонародженої дитини у фактичну власність ОСОБА_12 та ОСОБА_7 . 26.08.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (надалі по тексту - РАГС), отримав свідоцтво про народження ОСОБА_13 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_7 . Цього ж дня ОСОБА_9 від імені ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори по АДРЕСА_3 , підписала заяву про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_13 в супроводі батька ОСОБА_7 , в яку також були внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_7 .

Слідчий зазначив, що ОСОБА_15 вчинила особливо тяжкий злочини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. 22.01.2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.149 КК України, тобто у здійсненні незаконної угоди, об`єктом якої є людина, що вчинена за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітньої. 02.02.2016 року підозрювану ОСОБА_15 оголошено у розшук у зв`язку з її відсутністю на території України та не встановленням її місця знаходження. 03.02.2017 року ОСОБА_15 каналами Інтерполу оголошено в міжнародний розшук у зв`язку з її відсутністю на території України та не встановленням її місця знаходження. Відтак просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_15 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, слідчий та прокурор подали клопотання про розгляд справи без застування аудіо та відео фіксації судового засідання.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана є іноземцем, територію України покинула, відсутні точна адреса її перебування на момент розгляду клопотання, контакті дані, зокрема, номер телефону та електронна адреса, а тому, враховуючи необхідність забезпечення проведення повного, справедливого, всебічного досудового розслідування, запобіганню спробам підозрюваною уникнути можливої відповідальності у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що є виняткові обставини, які дають підстави розглядати клопотання без участі підозрюваної.

Заслухавши думку слідчого та прокурора щодо поданого клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 26.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України № 511-550/0/4/-13 від 04.04.2013 року, запобіжні заходи, затримання у кримінальному проваджені застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Слідчий суддя бере до уваги, що 22.01.2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.149 КК України, тобто у здійсненні незаконної угоди, об`єктом якої є людина, що вчинена за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітньої.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_15 у вчиненні даного кримінального правопорушення є: повідомлення Державної прикордонної служби України про виявлення ознак кримінального правопорушення; покази ОСОБА_16 ; покази ОСОБА_15 ; покази ОСОБА_9 ; покази ОСОБА_8 ; покази ОСОБА_14 ; покази ОСОБА_17 ; покази ОСОБА_18 ; покази ОСОБА_19 ; покази ОСОБА_20 ; покази ОСОБА_21 ; покази ОСОБА_22 ; покази ОСОБА_23 ; одночасним допитом між ОСОБА_9 та Келлер Е; проведеними тимчасовими доступами до документів; висновком експерта НДЕКЦ № 10/588 від 30.10.2015, відповідно до якого ОСОБА_24 не може бути біологічним батьком ОСОБА_25 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.149 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

02.02.2016 року підозрювану ОСОБА_15 оголошено у розшук у зв`язку з її відсутністю на території України та не встановленням її місця знаходження.

03.02.2017 року ОСОБА_15 каналами Інтерполу оголошено в міжнародний розшук у зв`язку з її відсутністю на території України та не встановленням її місця знаходження, що підтверджується копією витягу з обліків Генерального Секретаріату Інтерполу.

Таким чином докази вчинення ОСОБА_15 інкримінованого їй кримінального правопорушення є вагомими та наведені вище. Є достатні підстави вважати, що ОСОБА_15 може продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують підозрювану; знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З врахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_15 , аніж тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден зі більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Слідчий суддя приймає до уваги і те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження вживаються заходи по встановленню місця знаходження ОСОБА_15 , яка переховується від органів слідства, з приводу чого її оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 зупинено. В подальшому ОСОБА_15 оголошена в міжнародний розшук, що підтверджується витягом з бази даних Інтерполу.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, незважаючи на неявку підозрюваної, враховуючи її оголошення у міжнародний розшук, беручи до уваги наявність ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Окрім того, відповідно до частини 6 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відтак, слічий судді вважає за необхідне не зазначати строк дії уївали.

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 186, 193, 194, 197, 372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 після затримання підозрюваної ОСОБА_4 і не пізніш як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки до місця кримінального провадження у справі доставити ОСОБА_26 до Галицького районного суду м.Львова для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1