Справа №456/5395/20
Провадження №1-кс/443/39/21
УХВАЛА
судового засідання

19 квітня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі №456/5395/20 за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Заявник адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про відвід слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі №456/5395/20 за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_3 покликається на те, що ним подавалося клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції, однак слідчий суддя умисно не виніс ухвали про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Слідчим суддею повідомлено його про розгляду справи з порушенням встановлених для цього строків. Голова Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 має неформальні дружні взаємовідносини із суддями Стрийського міськрайонного суду, включаючи суддю ОСОБА_6 та суддю ОСОБА_7 . Судді Стрийського міськрайонного суду будуть підбурювати суддів Жидачівського районного суду до вчинення процесуальних дій, що порушують інтереси ОСОБА_8 у цій справі. Зокрема, ОСОБА_5 як голова суду, так само і суддя ОСОБА_1 , будуть впливати на суддю ОСОБА_4 , внаслідок чого останній ухвалить незаконне, необґрунтоване, невмотивоване та несправедливе судове рішення у цій справі, керуючись мотивом «корпоративної» суддівської солідарності із суддями Стрийського міськрайонного суду. Слідчий суддя ОСОБА_4 має неформальні дружні стосунки з іншими суддями Жидачівського районного суду Львівської області.

Особа, яка подала заяву, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Прокурор у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Слідчий суддя ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином.

Вивчивши викладені у заяві ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи доводи суд зауважує, що така заява належним чином необґрунтована. Також, у заяві не визначено конкретний суд (суди) міста Києва, у якому заявник просить забезпечити проведення відеоконференції, тому суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За наведених обставин та зважаючи на те, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статті 81 та частини 4 статті 107 КПК України проводить розгляд справи без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Суд, вивчивши викладені у заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 аргументи, доходить такого висновку.

Відповідно до приписів статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Нормою статті 48 Закону №1402-VIII передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 75 КПК України передбачено підстави, наявність хоча б однієї з яких виключає можливість участі слідчого судді в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Передбачений цією нормою перелік підстав для відводу слідчого судді є вичерпний.

Приписами частини 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, у справі за заявою «Мироненко і Мартенко проти України» (Заява №4785/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі «Пуллар проти Сполученого королівства»). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Надаючи оцінку аргументам заявника суд зазначає, що наведені ним аргументи не ґрунтуються на вимогах статті 75 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Більше того, суд зауважує, що аргументи заявника не підкріплені жодними належними та допустимими доказами. Сумніви заявника щодо об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , внаслідок чого, на його думку, той ухвалить незаконне, необґрунтоване, невмотивоване та несправедливе судове рішення, ґрунтуються, по своїй суті, виключно на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що наведені заявником аргументи не підтверджені фактичними даними, а відтак є голослівними, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, що вказували б на необ`єктивність чи упередженість слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді скарги або породжували обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості чи об`єктивності, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 75, 80, 81, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі №456/5395/20 за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1