Справа № 953/7161/21
н/п 1-кс/953/3774/21
"15" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
На підставі підроблених документів нотаріусом ОСОБА_5 внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про юридичну особу щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу засновників, на підставі яких ОСОБА_6 отримала статус керівника і бенефіціарного власника ТОВ «Трейд транс компані», незаконно заволодівши таким чином часткою засновника ОСОБА_4 та майном Товариства, внаслідок чого ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду у великому розмірі.
Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.
Згідно ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Майно на яке прокурор просить накласти арешт не вилучалось тимчасове, внаслідок чого з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя ввжає ща необхідне розглянути його за відсутності власника такого майна.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
На підставі підроблених документів нотаріусом ОСОБА_5 внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про юридичну особу щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу засновників, на підставі яких ОСОБА_6 отримала статус керівника і бенефіціарного власника ТОВ «Трейд транс компані», незаконно заволодівши таким чином часткою засновника ОСОБА_4 та майном Товариства, внаслідок чого ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду у великому розмірі.
Правова кваліфікація злочину визначена за ч.3 ст. 206-2 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, і тільки позбавивши можливості відчужувати перелічене вище майно можливо попередити його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження іншим особам або інші наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновків, що рахунки товариства із наявними на них грошовими коштами, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на рахунки з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково( ч.1 ст. 174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано ( ч.2 ст. 174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1