Справа № 134/1900/20
Провадження №11-кп/801/269/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , із секретарем ОСОБА_5 , з участю: прокурора ОСОБА_6
та засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні за недоведеності виправлення та перевиховання засудженого.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою його клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не були враховані його позитивна характеристика та те, що він протягом відбування покарання в ДУ «Олександрівський ВЦ № 104» офіційно працював, має три заохочення, стягнення погашені, до уваги не взято також те, що його батьки пенсіонери, 1950 та 1954 років народження, на його утриманні перебувають малолітні діти 2009 та 2013 років народження, він має дві хвороби, що відносяться до категорії тяжких інфекційних хвороб.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в її задоволенні.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що станом на 29 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_7 відбув 4 роки 7 місяців 19 днів покарання, що становить 2/3 частини призначеного строку покарання.
Перебуваючи у СІЗО м. Черкаси з 06.02.2017 по 18.08.2017, зарекомендував себе з негативної сторони, допустив одне порушення, заходи заохочення не застосовувались.
З 18.08.2017 по 10.03.2020 ОСОБА_7 перебував у ДУ Старобабанівська ВК (№ 92), де зарекомендував себе посередньо, допустив два порушення режиму утримання, та 2 рази заохочувався.
З 10.03.2020 по 09.12.2020 ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Олександрівський ВЦ (№104), де зарекомендував себе посередньо, був працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_8 » різноробочим, допустив одне порушення, але до дисциплінарної відповідальності не притягувався, мав одне заохочення.
З 9 грудня 2020 року відбуває покарання у ДУ «Крижопільський ВК (№ 113), де до виробничого процесу не залучався, допустив одне порушення режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались. Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи.
Також судом враховано, що ОСОБА_7 під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 24.09.2018.
Рішенням комісії ДУ ««Старобабанівська ВК (№92)» - протокол №20 від 25.10.2018 в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення.
Під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 03.09.2019.
Рішенням комісії ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» - протоколом №25 від 07.11.2019 задоволено застосування більш м`якого покарання, а саме обмеження волі.
Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 30.05.2020.
Рішенням комісії державної установи «Олександріївський (ВЦ №104)» - протокол №25 від 15.06.2020 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, в порядку ст. 154 ч.8 КВК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що свідчить про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4