Справа № 346/1482/20
Провадження № 1-в/346/138/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
представника Коломийського МРВ філії ДУ
«Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия заяву засудженого ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2021 року засуджений ОСОБА_6 , звернувся до суду із вказаною заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Клопотання мотивує тим, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 21 травня 2020 року його визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Ухвалою суду від 04 червня 2021 року, у зв`язку із належним виконанням покладених судом обов`язків та закінченням іспитового строку звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі.
Вказує, що на час звернення до суду із вказаною заявою минуло більше половини строку на який його позбавлено права керування транспортними засобами, тому просить умовно-достроково звільнити його від відбування вказаного додаткового покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 заяву підтримав з вказаних підстав, зазначив, що право керування транспортними засобами йому необхідне у зв`язку із працевлаштуванням у ФК «ДелСо».
Представник Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області проти задоволення заяви не заперечив.
Прокурор в судовому засіданні щодо вирішення заяви покладається на погляд суду.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд приходить дійшов наступних висновків.
У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Положеннями ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від додаткового покарання.
Строк додаткового покарання, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 55 КК України, обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування ст. 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком суду.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобами на строкдва роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком один рік.
Вчинений засудженим ОСОБА_6 злочин є необережним нетяжким.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 червня 2021 року ОСОБА_6 звільнений від основного покарання у виді позбавлення волі за даним вироком.
Згідно долучених до матеріалів справи характеристик засуджений тимчасово працевлаштований, характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, навчається в університеті (а.с. 26, 27, 28).
Станом на час розгляду справи, ОСОБА_6 відбув більше половини строку додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання, воно має вирішуватись з врахуванням характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу засудженого.
Тому, на думку суду, наявність лише вищевказаних, формально позитивних характеристик засудженого ОСОБА_6 , а також необхідність повернення посвідчення водія задля можливого, тимчосового, до того ж нічим не підтвердженого, працевлаштування водієм, не є переконливими та достатніми підставами для його умовно-дострокового звільнення, зважаючи на обставини та характер вчиненого ним правопорушення.
Зокрема, з вироку суду вбачається, що наслідком порушення засудженим Правил дорожнього руху України стало спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Також при цьому особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 р., наголошено на те, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.
У пункті 7 цієї постанови зазначено, що згідно з ч.1 ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
З положень п.п. 7,8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 р. слідує, що саме при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання, особа може бути повністю або частково звільнена і від відбування призначеного додаткового покарання.
Таким чином, діючим законодавством не передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбувають лише додаткове покарання.
Тому суд вважає, що умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в цьому випадку нівелює мету кримінального покарання, оскільки таке звільнення жодним чином не слугуватиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим,так і іншими особами, як це передбачено ч. 2 ст. 50 КК України.
За таких обставинах суд, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, оскільки на цей час відсутні підстави для умовно-дострокового-звільнення засудженого від відбування додаткової міри покарання.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити засудженому ОСОБА_3 , у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1