УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року
м. Київ
провадження № 51-1138 впс 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Одеського апеляційного суду

про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001512 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
до Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК надійшло подання Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження

№ 0001512 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК

з Суворовського районного суду м. Одеси до Печерського районного суду м. Києва.

Подання мотивоване тим, що розгляд матеріалів кримінального провадження

за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні більш тяжкого злочину,

а саме: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК, здійснюється Печерським районним судом м. Києва, що може бути підставою для передачі матеріалів кримінального провадження № 0001512 до вищевказаного суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», що є перешкодою для розгляду кримінального провадження щодо нього у Суворовському районному суді м. Одеси.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи, та вивчивши матеріали кримінального провадження, керуючись положеннями статей 32,

34 КПК, колегія суддів вважає, що подання Одеського апеляційного суду

не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК, визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. Також,ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Вищевказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Втім, перевіривши доводи подання апеляційної інстанції, колегія суддів касаційного суду не встановила жодної з визначених у ст. 34 КПК підстав або виняткових випадків для направленняданого кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
З обвинувального акту в кримінальному № 0001512 від 26 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, на вул. Героїв Оборони Одеси

м. Одеси, що у межах територіальної юрисдикції Суворовського районного суду

м. Одеси, до якого і було скеровано вказаний обвинувальний акт.
Також, зі змісту подання вбачається, що апеляційний суд звернувся до Касаційного кримінального суду для передачі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, фактично, мотивуючи це необхідністю об`єднання кримінальних проваджень.
Водночас, питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження вирішується у порядку, передбаченому ст. 334 КПК, з урахуванням положень ст. 217 КПК і не є підставою, в розумінні ст. 34 КПК, для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Крім того, доводи, викладені у поданні апеляційного суду, щодо необхідності направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Суворовського районного суду м. Одеси до Печерського районного суду м. Києва, оскільки обвинувачений перебуває під вартою в місті Києві, відповідно до ст. 34 КПК

не є підставою для передачі кримінального провадження на розгляд до цього суду.
З огляду на наведене, доводи подання про необхідність передачі матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Суворовського районного суду

м. Одеси до Печерського районного суду м. Києває неприйнятними.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні подання Одеського апеляційного суду слід відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, суд
постановив:
відмовити у задоволенні подання Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001512 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3