КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора _.,
захисника
обвинуваченого _.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за апеляційними скаргами прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , прокурора, який затвердив обвинувальний акт, ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України, повернуто прокурору відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів державної фіскальної служби України управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами прокуратури Київської області для продовження досудового розслідування.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки у формулюванні обвинувачення, прокурор при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України не конкретизував час, спосіб, місце вчинення зазначеного злочину, не зазначив точної суми, яку отримав обвинувачений в наслідок злочинної діяльності, а також не конкретизована сума, яку легалізував ОСОБА_5 і де саме відбулась легалізація, унаслідок чого суд вважає, що обвинувачення сформовано не коректно. Крім цього, не враховано зміни в диспозицію ст. 212 КК України, внесені Законом України № 101-ІХ від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», який набрав чинності 25.09.2019.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема вказує, що обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України, містить час, спосіб, місце вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України. При цьому суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, обвинувачення за ч.3 ст. 212 КК України відповідає положенням Податкового кодексу України,Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», а також закону України № 101-ІХ від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», який набрав чинності 25.09.2019.

Прокурор, який затвердив обвинувальний акт, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції з аналогічних підстав.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
В порушення вимог кримінального процесуального закону України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України, у обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що у правовій кваліфікації кримінального правопорушення в обвинувальному акті не зазначеноу вчиненні яких саме діянь, передбачених ч.1 ст. 368 КК України, обвинувачується ОСОБА_8 .
Крім того, відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України при зверненні з обвинувальним актом до суду до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, дані вимоги прокурором виконанні не були та розписки про вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акту і копії реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту не додано.

Також колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності в обвинувальному акті інших недоліків, які перешкоджають його призначенню до судового розгляду.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового судового розгляду обвинувального акту не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2021 року обвинувальний акт за № 0001273 у кримінальному відносно ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору, без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3