Провадження №: 1-кс/755/1212/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України, зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, оскільки, на його переконання, вона винесена без належної перевірки обставин справи, недотримання вимог ст.ст. 9, 110 вказаного Кодексу, а тому просить це рішення скасувати.

Скарга мотивована тим, що старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління НП в м. Києві ОСОБА_5 здійснювалося досудового розслідування кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ч. 1 ст. 383 КК України.

З дати внесення, тобто з 30.04.2020 року, відомостей до ЄРДР про кримінальне провадження №0002937 старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління НП в м. Києві ОСОБА_5 взагалі не здійснювалося досудове розслідування, будь-яких слідчих (розшукових) та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні не вчинено.

Проте, при ознайомленні 26.02.2021 року з матеріалами кримінального провадження №'0002937 старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління НП в м. Києві ОСОБА_5 вручено постанову від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року. Вказав, що протягом розслідування кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року, не здійснювалось жодних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на встановлення осіб винних у вчиненні як злочину за ч.1 ст.383 КК України, встановлення обставин даного злочину так направлених на перевірку наявності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України.

Звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята з процесуальними порушеннями, а саме у постанові слідчий посилається, що в ході розслідування встановити вказаний склад злочину в діях ОСОБА_6 , не виявилося можливим, однак по факту жодних розшукових (слідчих) та процесуальних дій не вчинялося досудовим розслідуванням. Наведене у постанові про закриття кримінального провадження формулювання в супереч п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України не є мотивованими та обґрунтованими, постанова не містить жодного посилання на фактично встановлені обставини, здійснені дії та заходи, направлені на їх перевірку, які б дали б можливість навіть припустити досудовому розслідуванню висновок про відсутність склад злочину в діях ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий у судове засідання будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги не прибув, клопотання про відкладення розгляду скарги суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.

Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління НП в м. Києві ОСОБА_5 здійснювалося досудового розслідування кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року закрито кримінальне провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 надано суду копії матеріалів кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року із яких вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління НП в м. Києві ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не вчинено жодних процесуальних дій. Формально відібрано пояснення ОСОБА_6 в яких зазначено, що вона відмовляється від надання пояснень, оскільки це не передбачено нормами КПК України.

Проте, Глава 20 Розділу ІІІ (досудове розслідування) не передбачає вчинення процесуальної дій як відібрання пояснення.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого, підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, слугувало те, що 14.08.2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 було прийнято рішення про об`єднання кримінальних проваджень №0002937 від 30.04.2020 за ч. 1 ст. 383 КК України та №0004166 від 24.06.2020 року за ч. 1 ст. 383 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що 04.03.2020 року ОСОБА_6 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було подано заяву про те, що її чоловік ОСОБА_4 04.03.2020 року, приблизно о 13.00 годині, забрав їх спільну малолітню дитину ОСОБА_8 2017 року народження та на зв`язок не виходить та по теперішній час їх місцезнаходження не відоме. В результаті розслідування по вказаному факту, на підставі матеріалів виконання постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території, що спрямовані на місцезнаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місцезнаходження останніх було встановлено, досудове розслідування було завершено на підставі п.1.ч.1.ст. 284 КПК України.

Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження являється формою закінчення досудового розслідування, за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, в свою чергу прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у своїй сукупності.

В той же час, в розрізі оцінки оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, з позиції обґрунтованості винесення такої постанови, вбачається, що слідчим в оскаржуваній постанові не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження, не були перевірені обставини зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Крім того, матеріали кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року не містять постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про об`єднання кримінальних проваджень №0002937 від 30.04.2020 за ч. 1 ст. 383 КК України та №0004166 від 24.06.2020 року за ч. 1 ст. 383 КК України, наявність якої зазначено у постанові старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Також із копій матеріалів кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року, наданих суду для ознайомлення, не вбачається проведення слідчим слідчих та процесуальних дій для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично не проводилось, а тому відсутні дані для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та надання їм оцінки слідчим, у зв`язку з чим висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом скасування постанови старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України,

постановив

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0002937 від 30.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: