Справа № 487/2598/21
Провадження № 1-кс/487/2194/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИВ:
19.04.2021 року, адвоката ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що 16.04.2021 року він звернувся до Територіального управління ДБР розташованого в м.Миколаєві з заявою про вчинення посадовими особами Приморської окружної прокуратури м. Одеси кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.387, ст.ст.368,369 КК України.

Проте на даний час відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.

З урахуванням зазначеного просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.387, ст.ст.368,369 КК України, відповідно до його заяви від 16.04.2021 року.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив про її задоволення.

До судового засідання представник суб`єкту оскарження не з`явився, заступник начальника Другого слідчого відділу з дислокацією у м. Одесі ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, ОСОБА_5 надав заяву, в які просив у задоволенні скарги відмовити за необгрунтованістю.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення, заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такий висновок відповідає вищевказаному Рішенню Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року (справа № 3-180/2018(1644/18), згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено,що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення,що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

З матеріалів скарги встановлено, що 16.04.2021 року, адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого в м.Миколаєві із заявою про вчинення співробітниками Приморської окружної прокуратури м.Одеси, неправомірних дій, які виразились у протиправному наданні доступу до матеріалів кримінального провадження №0003064 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, особі яка не має право на ознайомлення з ними (адвокату ОСОБА_6 який є представником свідка ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні).

Таким чином, на його думку, зазначені дії свідчать про вчинення кримінальних правопорушень які виражаються у розголошені даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, вчинене прокурором, прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою та пропозиції обіцянки або надання неправомірної вигоди службовій особі, що у своїй сукупності свідчить про скоєння посадовими особами кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.387, 368, 369 КК України.

Згідно до повідомлення заступника начальника другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі), адвокату ОСОБА_3 , листом від 20.04.2021 року за №Р-1247/16-05.16.21) повідомлено, що його скарга не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення співробітниками Приморської окружної прокуратури м.Одеси чи іншими невстановленими особами, будь-яких протиправних діянь, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.387, ст.368, 369 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, у зв`язку з чим, на даний час, відсутні достатні підстави для застосування слідчими органів державного бюро розслідувань наданих повноважень щодо внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування.
Отже, посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву адвоката ОСОБА_3 , на думку слідчого судді, дотримались вимог чинного законодавства України - перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.
Так, дослідивши матеріали заяви адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК Україн, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Приморської окружної прокуратури м.Одеси чи іншими невстановленими особами, будь-яких протиправних діянь, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.387, ст.368, 369 КК України, про які у своїй заяві зазначає адвокат ОСОБА_3 , виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаних кримінальних правопорушень, та фактично свідчить про незгоду з діями процесуального керівника у кримінальному провадженні №0003064, за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у якому його довіритель ОСОБА_4 є потерпілою.

Таким чином доводи скаржника, можуть бути предметом перевірки, прокурором вищого рівня, під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1