10.08.2021 Провадження по справі № 1-кп/940/71/21
Справа № 940/596/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження №0000047 від 10.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Голодьки Тетіївського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, працюючого різноробочим у ФОП ОСОБА_7 , з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

09.05.2021 року близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, під час суперечки із останнім, умисно наніс один удар металевим молотком в область потилиці потерпілому ОСОБА_5 . Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді ушитої рани потилиці, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 09.05.2021 року близько 14 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Миру в с. Росішки Білоцерківського (Тетіївського) району Київської області навпроти домогосподарства № 3, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, під час суперечки із останньою, умисно наніс один удар ногою в область правого стегна потерпілої ОСОБА_6 . Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця правого стегна, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили обставини вчинених щодо них кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та привирішенні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просили суд суворо його покарати.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.
Разом з тим, суд враховує особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.
Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальні проступки, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України суд керується правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбаченими частинами 1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин та за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме металевий молоток, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1