ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0001064, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.06.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призвано на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.Цього ж дня, 31.08.2016 року між ОСОБА_5 та командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки. Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 07.10.2016 року № 216 механіка-водія-електрика батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення військової-частини польова пошта НОМЕР_2 ( у подальшому А 1008 ).
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ( польова пошта НОМЕР_2 ) солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування органів державної влади, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, органів місцевого самоврядування, органів управління у справах цивільної оборони і сил цивільної оборони, а також галузей національної економіки, підприємств, установ та організацій, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні, або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст. 1 Закону України Про оборону України діє особливий період.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08 год. 00 хв. 20.03.2017 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованої по АДРЕСА_2 .
У період з 08.00 год. 20.03.2017 року по 22.06.2017 року ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області.
22.06.2017 року ОСОБА_5 добровільно прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), о 08 год. 00 хв. 21.09.2017 року повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованого по АДРЕСА_2
У період з 21.09.2017 року по 27.11.2017 року ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області.
27.11.2017 року ОСОБА_5 добровільно прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира ( начальника), о 08 год. 00 хв. 26.12.2017 року повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованого по АДРЕСА_2
У період з 26.12.2017 року по 22.03.2018, з 23.03.2018 по 06.10.2018 року, з 18.10.2018 до 05.11.2018 року, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області.
З 07.10.2018 року по 17.10.2018 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради.
05.11.2018 року ОСОБА_5 добровільно прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира ( начальника), о 08 год. 00 хв. 03.01.2019 року повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованого по АДРЕСА_2
У період з 03.01.2019 року по 16.05.2019 року, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_3 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області.
16.05.2019 року ОСОБА_5 добровільно прибув до місця табірного збору військової частини НОМЕР_3 , розташованої на військову полігоні військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) припинивши вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив, що у інкриміновані йому періоди періодично не з`являвся на військову службу через погіршення відносин із його дружиною, необхідністю систематичного перебування вдома. Проте, наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби у вказані періоди часу він не мав, 16.05.2019 року добровільно прибув на територію військового полігону з наміром продовжити військову службу. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

Таким чином, дослідивши матеріали даного кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що даний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

З врахуванням вищенаведеного, особи винного, який брав участь у проведенні антитерористичної операції, на утриманні має неповнолітню дитину, по місцю служби характеризується посередньо, суд вважає що достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 75, 76 КК України, 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязатиОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1