ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6505/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/289/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями представника акціонерів ПрАТ «Тайга» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Заборонено відчуження майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 03.06.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкованадійшло клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190КК України.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказане майно належить підозрюваному ОСОБА_9 , до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна, запобігання можливості його приховання та знищення.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник акціонерів ПрАТ «Тайга» адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020в частині заборони відчуження майна нежитлових приміщень ПрАТ «Тайга», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, надіславши письмові заперечення.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дана обставина не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позицію представника дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
В клопотанні про арешт майна (а. с. 27-31) начальник відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області вказано, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Частиною 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, звідси чинним КПК визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.
Проте, клопотання про арешт майна третьої особи звернувся начальник відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області.
Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Крім того, ч 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік майна, що належить арештувати, розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього кодексу.
Як зазначено в клопотанні про арешт майна, начальник відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області просив накласти арешт на нерухоме майно, серед якого нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 12.11.2020, нежитлові приміщення по вул. м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65, складаються з частин літ. ОСОБА_11 , яка в свою чергу складається з офісних приміщень №1, 1а, 2, 2а, 2б, 2в, літ. «Б», літ. «В».

Таким чином в клопотанні не зазначений чіткий перелік майна, що належить арештувати.
Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам ч .2 ст. 171 КПК України, а саме не обґрунтовано доводи клопотання та не зазначені всі ідентифікуючі ознаки майна.
Частина 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчий суддя, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, а тому необґрунтовано розглянув його по суті зазначених у ньому питань та прийняв передчасне, за переконанням колегії суддів, рішення.
У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.
За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами, доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.
Дані недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. п. 1, 3 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків, встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника акціонерів ПрАТ «Тайга» адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020в частині накладення арешту на нежитлові приміщення ПрАТ « Тайга», які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65скасувати та повернути клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківський області, погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1, прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з момент отримання повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді