печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників-адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2021 заступник керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням із начальником третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 22.01.2014 за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, в тому числі.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , їх катування та умисного вбивства останнього, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 340, п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. ч. 2, 4 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, в тому числі за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що він власне й робив упродовж останніх 6 років; знищувати, приховувати та спотворювати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, що він вже через довірених осіб намагався робити; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики підтверджуються такими фактами: необхідності ізоляції підозрюваного ОСОБА_6 на час досудового розслідування, що є можливим лише у разі тримання його під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним процесуальних обов`язків.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винним не може нівелювати вищенаведеними ризиками.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що обрання іншого запобіжного заходу не передбачено.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клоротання.

Адвокати заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що підозра є не обґрунтованою, а відтак підстави, з якими кримінальне процесуальне законодавство передбачає застосування запобіжного заходу, відсутні, в разі задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки в підозрюваного незадовільний стан здоров`я.

Крім того, захисники підозрюваного повідомили про те, що під час його утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» стан здоров`я значно погіршився та медичні праціваники вищевказаної установи не можуть надати кваліфікованої медичної допомоги. Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у листопаді 2013 року, у зв`язку з прийняттям вищим керівництвом держави рішення про призупинення процесу підготовки до укладання Угоди про асоціацію між Україною та ЕС, у місті Києві та ряді інших міст України розпочались акції протесту громадян. Такі акції, після відмови Президента України ОСОБА_11 підписати Угоду про асоціацію на Саміті Східного партнерства, що відбувався 28-29 листопада 2013 року у м. Вільнюсі, а також силового розгону Євромайдану на Майдані Незалежності у м. Києві в ніч з 29 на 30 листопада 2013 року, набули особливо масового характеру.

Починаючи з 19 січня 2014 року протистояння між учасниками акцій протесту та правоохоронцями перейшли в активну фазу, зіткнення відбувались передусім у центральній частині міста Києва, зокрема в Печерському районі, на вулиці Грушевського та прилеглих до неї територіях.

Бажаючи зберегти у будь-який спосіб владні повноваження, та, з цією метою, припинити масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції протесту громадян, вищі посадові особи держави розробили план вчинення злочинів, який полягав у залякуванні учасників акцій протесту шляхом застосування до них насильства, притягнення значної кількості осіб до кримінальної відповідальності та обрання відносно них найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До реалізації цього плану залучено працівників оперативних підрозділів міліції та наближених до керівництва держави громадян, які, в свою чергу, залучали на оплатній основі інших цивільних осіб (так званих «тітушок»), а останні, спільно з оперативними працівниками, виявляли, відстежували активних учасників акцій протесту та в подальшому вчиняли відносно них кримінальні правопорушення з метою протидії, у тому числі насильницької, таким акціям.

Таким чином, невстановленими слідством особами, у невстановлений слідством час до насильницької протидії масовим акціям протестів був залучений ОСОБА_12 , наближений до діючого тоді керівництва держави, зокрема, особисто до Міністра внутрішніх справ ОСОБА_13 .

При цьому, ОСОБА_12 прийняв рішення про насильницьке перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, шляхом вчинення злочинів, в тому числі тяжких та особливо тяжких, зокрема, проти життя та здоров`я учасників таких акцій, заподіяння останнім тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, викрадення, катування, залякування та інших протиправних дій, свідомо допускаючи вчинення умисних вбивств окремих із них.

ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства, шляхом вчинення злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, він не в змозі, приблизно в грудні 2013 січні 2014 року, вирішив створити злочинну організацію, до якої залучити та використати вже існуючу ієрархічну структуру з числа осіб, які фінансово залежали від нього, що виражалось в офіційному та неофіційному працевлаштуванні таких осіб на заснованих ним підприємствах, виплаті їм заробітної плати, у тому числі неофіційної, та в забезпеченні орендованим житлом на території Оболонського району м. Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, залучив до організації вчинення вищезазначених злочинів осіб, з числа найближчого оточення, зокрема: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також осіб, які неофіційно працювали у нього, зокрема, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 та інших осіб, в тому числі на даний час невстановлених слідством.

В свою чергу ОСОБА_6 , діючи спільно та погоджено з ОСОБА_12 , на виконання вказівки останнього, 19.01.2014, не пізніше 22 год., залучив до вчинення злочину своїх давніх знайомих мешканців Житомирської області, зокрема, ОСОБА_23 , а також ОСОБА_24 , який був залучений ОСОБА_23 за вказівкою ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та погоджено з ОСОБА_12 , на виконання розробленого останнім злочинного плану, спрямованого на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом незаконного позбавлення волі активних учасників вказаних акцій та їх катування, довів до ОСОБА_23 та ОСОБА_24 такий план в частині злочинних дій, в яких вони мали взяти участь під його безпосереднім керівництвом.

В свою чергу ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , погодившись на пропозицію ОСОБА_6 , в ніч з 19 на 20 січня 2014 року виїхали із Закарпатської області, де на той час перебували, через Житомир до міста Києва, прибувши до Києва не пізніше 20 год. 56 хв. 20 січня 2014 року. Надалі, не пізніше 02 год. 48 хв. 21 січня 2014 року, ОСОБА_25 та ОСОБА_24 висунулися в наперед обумовлене ОСОБА_6 місце, в район офісного приміщення по вул. Почайнинській, 4 «А», «Е» в м. Києві.

ОСОБА_12 , реалізовуючи свої злочинні наміри щодо незаконного перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом викрадення та незаконного позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування та подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, у невстановленому слідством місці та невстановлений слідством час, прийняв рішення здійснити викрадення активного учасника акцій протесту ОСОБА_8 .

При цьому, відносно ОСОБА_8 , відповідно до ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва, у період з 09.01.2014 по 08.02.2014, було надано дозвіл на проведення негласні слідчі (розшукові) дії у вигляд спостереження за особо, а також зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного терміналу системи зв`язку, абонентського номеру НОМЕР_1 належного ОСОБА_8 , відповідно - оперативним підрозділам ГУМВС України в м. Києві було достеменно відомо його місце перебування.

Об`єднані спільним злочинним умислом, невстановлені працівники органів внутрішніх справ України, 21.01.2014, не пізніше 03 год. 00 хв., повідомили ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 планує їхати до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва за адресою: вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві куди, для надання медичної допомоги, повинен привести раніше невідомого учасника акції протесту.

ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри щодо незаконного перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом викрадення та незаконного позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування та подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, 21.01.2014, не пізніше 03 год. 00 хв., отримавши інформацію щодо точного місяця перебування ОСОБА_8 , координуючи свої злочинні дії з іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, перебуваючи в офісі по АДРЕСА_1 , доручив ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та іншим особам, у тому числі невстановленим слідством, організувати за грошову винагороду викрадення учасника акції протесту ОСОБА_8 та наперед невизначених учасників акцій протесту, з метою їх подальшого незаконного позбавлення волі, катування для отримання відомостей щодо організаторів акцій протесту, планів останніх і джерел фінансування акцій протесту, а також вбивства окремих потерпілих, для залякування інших протестувальників.

При цьому, ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , діючи за дорученням ОСОБА_12 , вживаючи заходи щодо забезпечення учасників належними умовами та знаряддями для успішної реалізації спільного злочинного умислу щодо незаконного перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, наказали використати мікроавтобус марки «ТОYОТА НІ АСЕ», кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 та декілька інших невстановлених марок автомобілів, для незаконного викрадення ОСОБА_8 і наперед невизначених учасників акцій протесту, їх вивезення до заздалегідь підшуканій лісовій місцевості на території Бортницького лісництва, подальшого транспортування до гаражного приміщення № НОМЕР_4 , що розташоване на території гаражного кооперативу «ГСК-12» по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, яке знаходилося у користуванні ОСОБА_21 , з метою катування та, за необхідності, їх вбивства (за вказані дії ОСОБА_6 притягнуто до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні).

Так, ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , діючи за дорученням ОСОБА_12 , в складі злочинної організації, отримавши за невстановлених обставин інформацію про те, що один із активістів «Євромайдану» ОСОБА_8 доставляє автомобілем з вул. Хрещатик в місті Києві до приміщення Олександрівської клінічної лікарні, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, учасника акцій протесту ОСОБА_9 , маючи на меті реалізувати спільний узгоджений злочинний план, користуючись мобільним зв`язком, наказали групам осіб, до яких входили ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, прибути на АДРЕСА_2 та відслідкувати приїзд до вказаної лікарні м. Києва активістів «Євромайдану» (за вказані дії ОСОБА_6 притягнуто до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні).

Для координації дій учасників групи на місці, а також особистої організації таких дій і керування ними, ОСОБА_16 невстановленим автомобілем у невстановлений час 21.01.2014 виїхав із офісного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , «Е» в напрямку Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, куди прибув 21.01.2014 не пізніше 03 год. 27 хв.

При цьому, ОСОБА_14 , діючи умисно, с метою забезпечення виконання спільного злочинного плану шляхом збільшення кількості учасників злочину, у період часу з 19 год. 56 хв. 20.01.2014 по 03 год. 34 хв. 21.01.2014, більш точного часу слідством не встановлено, за допомогою мобільного телефону за номером НОМЕР_5 , зателефонував ОСОБА_29 на мобільний телефон за номером НОМЕР_6 та запропонував йому та підпорядкованій йому групі осіб, за грошову винагороду, прибути на АДРЕСА_3 , для виконання певних завдань, без конкретизації їх характеру. Однак, ОСОБА_29 , не зміг забезпечити достатню кількість осіб, у зв`язку з чим, ОСОБА_14 відмовився від залучення ОСОБА_29 та підлеглу йому групу людей, до виконання злочину, тому ним було залучено інших осіб, в тому числі невстановлені слідством.

В свою чергу, ОСОБА_15 21.01.2014 після 03 год. 17 хв., з метою реалізації спільного узгодженого злочинного плану виїхав невстановленим автомобілем із зазначеного офісного приміщення в напрямку Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, прибувши у район лікарні того ж дня, не пізніше 03 год. 38 хв.

При цьому, ОСОБА_15 , переміщуючись з офісного приміщення в напрямку Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, організовуючи та координуючи дії щодо викрадення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_7 , о 03 год. 35 хв. мав контакт із ОСОБА_16 , який в цей час вже перебував в районі Олександрівської лікарні, зателефонувавши на мобільний номер останнього НОМЕР_8 .

В свою чергу ОСОБА_6 в період щонайменше з 22 год. 06 хв. 20.01.2014 до 03 год. 09 хв. 21.01.2014 перебував в районі офісного приміщення по АДРЕСА_1 , звідки надалі, діючи за дорученням ОСОБА_12 , спільно із ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , діями яких ОСОБА_6 керував безпосередньо і які, на виконання його вказівки, дісталися вказаного району не пізніше 02 год. 48 хв. 21 січня 2014 року, вирушили не пізніше 3 год. 29 хв. невстановленим автомобілем в напрямку Олександрівської клінічної лікарні міста Києва, куди вони прибули 21.01.2014 не пізніше 03 год. 41 хв.

При цьому ОСОБА_6 використовував абонентські номери операторів мобільного зв`язку - НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , ОСОБА_23 абонентські номери НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , а ОСОБА_24 - абонентські номери НОМЕР_13 та НОМЕР_14 .

В процесі реалізації спільного злочинного умислу, з метою координації своїх дій з іншими співучасниками злочину, ОСОБА_6 , перебуваючи в районі Олександрівської клінічної лікарні м. Києва щонайменше в період часу з 03 год. 41 хв. до 04 год. 03 хв. 21.01.2014, мав неодноразові телефонні контакти з ОСОБА_16 , зі свого абонентського номеру НОМЕР_9 на мобільний номер останнього НОМЕР_8 (за вказані дії ОСОБА_6 притягнуто до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні).

Виконуючи вказівку ОСОБА_16 , який діяв за дорученням ОСОБА_12 , 21.01.2014 біля 03 год. 40 хв. ОСОБА_21 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_15 , керуючи автомобілем «ТОУОТА НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи спільно та погоджено, у складі злочинної організації із ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , а також ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та іншими особами, у тому числі невстановленими слідством, які пересувалися на декількох автомобілях невстановлених марок класу «седан» та класу «позашляховик», заїхали на територію Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, та почали очікувати приїзду ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , на автомобілі класу «позашляховик» під керуванням останнього, припаркувалися на території лікарні. В свою чергу, ОСОБА_26 , діючи в групі осіб, за попередньою змовою, згідно розподілених ролей, вийшов з салону автомобіля та пішов вниз по дорозі до в`їзду в лікарню, спостерігаючи при цьому за навколишньою обстановкою, щоб за необхідності, зокрема появі осіб, які могли перешкодити викраденню ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , попередити інших співучасників злочину про можливу небезпеку. Впевнившись, що для вчинення злочину жодних перешкод немає, ОСОБА_26 повернувся до автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_19 , який відповідно до розподілених ролей спостерігав за дорогою, щоб вчасно попередити безпосередніх виконавців про можливу появу небезпечних свідків.

В подальшому, приблизно о 03 год. 50 хв. 21.01.2014, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали до офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1, в м. Києві, та зайшли у приміщення вказаного відділення.

Після того як ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , було зафіксовано факт приїзду ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до зазначеного відділення лікарні, ОСОБА_6 , отримавши такі відомості, діючи за дорученням ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, виконуючи відведену йому та погоджену з ним, як з одним із організаторів злочинів роль, безпосередньо керуючи діями ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на місці, дав їм вказівку вийти з автомобілю та висунутися до території Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, з метою подальшої участі у викраденні потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Надалі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , виконуючи відведену їм ОСОБА_6 , як організатором злочину, що безпосередньо керував їх діями на місці, роль, діючи згідно вказівок ОСОБА_6 , спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, у тому числі невстановленими слідством, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, взяли участь у викраденні з приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , скориставшись можливістю вільного доступу до приміщення вказаного відділення.

При цьому інші учасники вказаної групи, зокрема ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , у тому числі невстановлені слідством, виконуючи відведену їм роль, безпосередньо зайшли до приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, де відшукали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , застосували відносно них фізичне насильство, яке виразилося у нанесені ударів руками в різні частини тіла та погрози застосування такого насильства, схопили останніх за руки і ноги, всупереч їх волі, насильно винесли з приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва та заштовхали в салон мікроавтобуса марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , який ОСОБА_21 , згідно із розробленим злочинним планом, діючи спільно та погоджено з раніше переліченими та іншими учасниками злочинної організації, у її складі, припаркував перед входом у вказане відділення.

Після цього ОСОБА_21 , виконуючи вказівку ОСОБА_16 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, керуючи мікроавтобусом марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому знаходились ОСОБА_17 та інші невстановлені учасники злочину, а також потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , близько 04 год. 05 хв. ранку, виїхав з території лікарні. Приблизно в цей же час, переміщуючись іншими, невстановленими слідством транспортними засобами, територію лікарню залишили ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 та інші учасники злочину, у тому числі невстановлені слідством.

В свою чергу, ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , які згідно розподілених ролей, забезпечуючи можливість іншим учасникам безперешкодно реалізувати заздалегідь узгоджений злочинний план, спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи представників «Євромайдану», які могли перешкодити викраденню ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , завчасно попередити інших співучасників злочину, побачивши, як мікроавтобус марки «ТОYОТА НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 та інші автомобілі учасників злочину, проїхали повз них, - поїхали слідом.

Перед виїздом з території зазначеного медичного закладу ОСОБА_26 та ОСОБА_19 побачили автомобіль таксі, який рухався їм на зустріч. Не бажаючи бути викритими у злочині та в подальшому впізнаними, вживаючи заходів, спрямованих на укриття своїх злочинних дій та дій інших учасників злочину, ОСОБА_19 увімкнув світло фар дальнього руху, щоб погіршити видимість для водія автомобіля таксі, після чого вимкнув світло, та, розминувшись, увімкнув знову.

Після викрадення ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , безпосередньо керуючи діями останніх, виїхали з району Олександрівської клінічної лікарні м. Києва і висунулись до офісного приміщення по вул. Почайнинській, 4 «А», «Е» м. Києва, куди прибули не пізніше 04 год. 19 хв. 21.01.2014, та надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за дорученням ОСОБА_12 , спільно та погоджено з ним, виїхали невстановленим автомобілем до місця протиправного утримання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а саме до лісової місцевості, розташованої на території Бортницького лісництва, неподалік траси «Київ-Бориспіль», діставшись вказаного місця не пізніше 04 год. 40 хв. 21.01.2014.

В свою чергу ОСОБА_15 на невстановленому автомобілі виїхав з району Олександрівської клінічної лікарні м. Києва в напрямку вищевказаного офісного приміщення, прибувши туди не пізніше 04 год. 29 хв. 21.01.2014, де знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Крім того, в район офісного приміщення, розташованого по вул. Почайнинській, 4 «А», «Е» м. Києва, прибули ОСОБА_20 - не пізніше 04 год. 20 хв. 21.01.2014, ОСОБА_18 не пізніше 04 год. 22 хв. 21.01.2014, ОСОБА_28 не пізніше 04 год. 26 хв. 21.01.2014, ОСОБА_19 не пізніше 04 год. 33 хв. 21.01.2014, ОСОБА_26 не пізніше 04 год. 24 хв. 21.01.2014, які в подальшому, діючи за дорученням ОСОБА_12 , виїхали в район місця проживання останнього.

Продовжуючи виконання вказівок ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які за допомогою мобільного зв`язку узгоджували свої та інших співучасників подальші дії, спрямовані на реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_21 , керуючи мікроавтобусом марки «ТОYОТА НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб у складі злочинної організації, спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, не пізніше 04 год. 27 хв. відвіз потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до лісової місцевості, розташованої на території Бортницького лісництва, неподалік траси «Київ-Бориспіль».

Надалі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , перебуваючи щонайменше з 4 год. 40 хв. до 05 год. 07 хв. 21.01.2014 у вказаній лісовій місцевості, виконуючи відведену їм ОСОБА_6 , як організатором злочину, що безпосередньо керував їх діями на місці, роль, діючи згідно вказівок ОСОБА_6 , спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, у тому числі невстановленими слідством, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, взаємно доповнюючи своїми діями один одного, взяли участь в умисному заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення потерпілим численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, мучення, з метою отримати відомості про них та їх участь у акціях протесту, супроводжуючі такі дії погрозами.

При цьому, ОСОБА_15 , здійснюючи координацію дій учасників групи на місці, а також особисто організовуючи такі дії і керуючи ними, 21.01.2014, після 04 год. 29 хв. виїхав на невстановленому автомобілі з офісного приміщення, розташованого по вул. Почайнинській, 4-«А», «Е», в напрямку території Бортницького лісництва за приблизним маршрутом транспортування потерпілих. Приблизно о 04 год. 47 хв., ОСОБА_15 , рухаючись невстановленим автомобілем до виїзду з міста в напрямку Борисполя, фіксувався в зоні покриття базової станції мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», розташованої за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 121, після чого до 05 год. 19 хв. мобільний зв`язок за належним йому номером - НОМЕР_7 не використовував. Надалі, не пізніше 05 год. 19 хв., ОСОБА_15 , проїжджаючи в зоні покриття базової станції мобільного зв`язку, розташованої по вул. М. Гришко 5 у м. Києві, координуючи свої дії з ОСОБА_14 , зателефонував йому на номер НОМЕР_5 , і виїхав у напрямку житлового масиву Оболонь, де і перебував у цей момент ОСОБА_14 , а також ОСОБА_12 . Не пізніше 05 год. 41 хв. ОСОБА_15 дістався АДРЕСА_4 , звідки знов подзвонив ОСОБА_14 , який, як і ОСОБА_12 , перебував в зоні дії тієї ж ретрансляційної вежі.

Пробувши у вказаному місці щонайменше до 06 год. 09 хв., ОСОБА_15 виїхав у напрямку Подолу, та повернувся до району офісного приміщення, розташованого по вул. Почайнинській, 4-«А», «Е», не пізніше 06 год. 22 хв. цього ж дня.

21.01.2014, о 06 год. 22 хв., ОСОБА_15 , діючи в складі злочинної організації, спільно та погоджено з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , зателефонував на мобільний номер ОСОБА_16 - НОМЕР_8 , передавши розпорядження щодо подальших злочинних дій.

О 06 год. 28 хв. ОСОБА_14 , продовжуючи координувати свої дії з ОСОБА_15 , відправив йому два смс-повідомлення.

У свою чергу ОСОБА_16 , виконуючи вказівки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , координуючи дії учасників мобільної групи, що безпосередньо утримувала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно позбавляючи їх волі, поставив відповідну задачу ОСОБА_21 , який, керуючи мікроавтобусом марки «ТОYОТА НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, в тому числі невстановленими слідством, 21.01.2014, після 06 год. 37 хв., відвіз ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до гаражного приміщення № НОМЕР_4 , розташованого на території гаражного кооперативу «ГСК- 12», по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, що знаходилось у користуванні ОСОБА_21 .

При цьому, ОСОБА_21 , реалізовуючи спільний умисел, діючи в складі злочинної організації, вживаючи заходи, спрямовані на забезпечення собі та іншим учасникам сприятливих умов для подальшого вчинення злочинів, завчасно звільнив вказаний гараж від автомобіля ВАЗ - 2103, державний номерний знак НОМЕР_16 , що належить його знайомому, підготувавши місце для утримання та катування незаконно викрадених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , створюючи умови, таким чином, для вчинення злочинних дій, що призвели в подальшому до настання тяжких наслідків.

У свою чергу ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , виконуючи вказівки ОСОБА_6 , який безпосередньо керував їх діями на місці, повернулися до району офісного приміщення, розташованого по вул. Почайнинській, 4-«А», «Е» не пізніше 06 год. 55 хв. 21.012014, та, не пізніше 09 год. 10 хв., цього ж дня виїхали за межі міста Києва в напрямку міста Житомир.

Перебуваючи у наданому ОСОБА_21 для вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 гаражному приміщені № НОМЕР_4 , розташованому на території гаражного кооперативу «ГСК-12», по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, ОСОБА_17 , ОСОБА_27 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою телефонного зв`язку з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та іншими учасниками злочину, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, спільно, за попередньою змовою групою осіб у складі злочинної організації, взаємно доповнюючи своїми діями один одного, умисно, й надалі, в період часу приблизно з 07 год. 00 до 16 год. 00 хв., незаконно утримували ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , позбавляючи їх волі та протягом тривалого часу супроводжували такі дії спричиненням потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення останнім численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, у тому числі в одне і теж місце, одягання на голову полімерного пакету, що ускладнювало дихання та викликало страждання потерпілих внаслідок нестачі повітря, спричиняючи при цьому тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а також висловлюючи на адреси потерпілих погрози, з метою отримати інформацію про організаторів, лідерів, джерела фінансування та плани подальших дій учасників «Євромайдану».

Після цього, приблизно у період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. 21.01.2014, невстановлені слідством особи на невстановлених автомобілях, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою мобільного зв`язку з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які діяли за дорученням ОСОБА_12 , вивезли ОСОБА_8 до с. Проців Бориспільського району Київської області, де фактично звільнили.

При проведенні судово медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлено численні множинні тілесні ушкодження вигляді множинних забоїв м`яких тканин голови, гематоми повік, субкон`юнктивальний крововилив склери, контузії лівого ока, емфіземи м`яких тканин обличчя зліва, правобічного обмеженого пневмотораксу, множинних забоїв м`яких тканин правої верхньої кінцівки, правої сідничної ділянки, правих стегна та стопи, лівого стегна, забійної рани верхньої третини передньої поверхні правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, приблизно в період часу з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. 21.01.2014, невстановлені особи, використовуючи невстановлені транспортні засоби, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою мобільного зв`язку з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та іншими учасниками злочину, які діяли за дорученням ОСОБА_12 , у складі злочинної організації, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, з метою вбивства потерпілого ОСОБА_9 , вивезли останнього з гаражного приміщення № НОМЕР_4 , розташованого на території гаражного кооперативу «ГСК-12» на вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, на відстань близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху, та завдали йому декілька ударів в область голови та тулуба.

Внаслідок вказаних спільних та погоджених злочинних дій, у тому числі ОСОБА_6 , як організатора злочину, що залучив до його вчинення ОСОБА_23 і ОСОБА_24 та безпосередньо керував їх діями на місці, ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна в області правого лобного бугра, синця нижньої повіки лівого ока, садна кінчика носа, крововиливу слизової оболонки верхньої губи зліва, синця із забоєм м`яких тканин лівого передпліччя в середньо нижній третині та перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третин, синця в проекції правого кульшового суглобу по зовнішній поверхні, садна на боковій поверхні здухвинної кістки справа, синця із забоєм м`яких тканин на тильній поверхні правої кисті, множинні садна тильних поверхонь пальців обох рук, садна із забійними поверхневими ранами передніх поверхонь обох гомілок, закритої травми грудної клітки, синця правої бокової поверхні тулуба, з переходом на поперекову область справа; двох синців грудної клітки зліва по передньо - пахвинній лінії; поперекового перелому тіла грудини в 4 міжреберії з крововиливом в переднє середостіння; переломів ребер: зліва - 7, 8 по навкологрудинній лінії, 7, 8, 9, 10 ребер по середньо ключичній з переходом на середньо-пахвинну; справа: переломи 6 ребра по середньо ключичній, 7, 8 - по хребтовій лінії, 9, 10- по середньо пахвинній, 11, 12 по хребтовій лінії.

Вказані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_9 , за ступенем тяжкості відносяться до 3 груп:

- синець із забоєм м`яких тканин лівого передпліччя та закритий перелом лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третин; закрита травма грудної клітки: синець правої бокової поверхні тулуба, з переходом на поперекову область справа; два синця грудної клітки зліва по передньо пахвинній лінії; перелом тіла грудини в 4 міжребер`ї з крововиливом в переднє середостіння; переломи ребер: зліва - 7,8 по навкологрудинній лінії, 7, 8, 9, 10 ребер - по середньо-ключичній з переходом на середньо-пахвинну; справа: переломи 6 ребра по середньо-ключичній, 7, 8 по хребтовій лінії, 9, 10 по середньо пахвинній, 11, 12 по хребтовій лінії за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

- садно із забійними поверхневими ранами передніх поверхонь обох гомілок за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- садно в області правого лобного бугра; синець нижньої повіки лівого ока; садно кінчика носа; крововилив слизової оболонки верхньої губи зліва; синець в проекції правого кульшового суглобу по зовнішній поверхні; садно на боковій поверхні здухвинної кістки справа; множинні садна тильних поверхонь пальців обох рук - за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому невстановлені особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, з метою її вбивства, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 знесилений від тривалого катування, втратив від спричинених йому численних тілесних ушкоджень можливість вільно ходити та його самостійне пересування має вкрай утруднений характер, залишили його у лісі на землі.

При цьому, зазначені невстановлені особи, діючи погоджено з іншими учасниками злочинної організації, маючи єдиний злочинний умисел з ними, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, допускали і бажали настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , розуміючи, що він, знаходячись у безлюдній місцевості, на відстані близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, без верхнього одягу, у темну пору доби, за низької температури повітря (-10.2°С), загине внаслідок вищевказаних факторів.

Так, характер, множинність, поширена локалізація заподіяних ОСОБА_9 тілесних ушкоджень вкрай обмежили його здатність до активних дій: потерпілий не міг активно бігати та вільно ходити, а пересування його мало вимушений та вкрай утруднений характер, що в сукупності значно збільшило негативну дію низької температури на організм потерпілого, і, в результаті, призвело до настання смерті від переохолодження.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в організації, у тому числі в формі керування вчиненням злочину, незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненого щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілим фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

Стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 :

Крім того, за вказаних вище обставин, 21.01.2014, в період часу щонайменше з 04 год. 40 хв. до 05 год. 07 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи спільно з іншими учасниками злочину, в тому числі невстановленими слідством, в лісовій місцевості, розташованій на території Бортницького лісництва, неподалік траси «Київ-Бориспіль», куди було протиправно переміщено потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 після їх викрадення з Олександрівської клінічної лікарні міста Києва, діючи за дорученням ОСОБА_12 , за попередньою змовою групою осіб, взаємно доповнюючи своїми діями один одного, реалізуючи спільний злочинний умисел, виконуючи відведену його роль, а саме безпосередньо керуючи на місці злочинними діями ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , раніше залученими ним до вчинення злочину, шляхом надання їм вказівок, взяв участь в організації умисного заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення потерпілим численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, мучення, з метою отримати відомості про них та їх участь у акціях протесту, супроводжуючі такі дії погрозами.

У свою чергу ОСОБА_16 , виконуючи вказівки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , координуючи дії учасників мобільної групи, що безпосередньо утримувала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно позбавляючи їх волі, поставив відповідну задачу ОСОБА_21 , який, керуючи мікроавтобусом марки «ТОYОТА НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, в тому числі невстановленими слідством, 21.01.2014, після 06 год. 37 хв., відвіз ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до гаражного приміщення № НОМЕР_4 , розташованого на території гаражного кооперативу «ГСК-12», по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, що знаходилось у користуванні ОСОБА_21 .

При цьому, ОСОБА_21 , реалізовуючи спільний умисел, діючи в складі злочинної організації, вживаючи заходи, спрямовані на забезпечення собі та іншим учасникам сприятливих умов для подальшого вчинення злочинів, завчасно звільнив вказаний гараж від автомобіля ВАЗ - 2103, державний номерний знак НОМЕР_16 , що належить його знайомому, підготувавши місце для утримання та катування незаконно викрадених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , створюючи умови, таким чином, для вчинення злочинних дій, що призвели в подальшому до настання тяжких наслідків.

Перебуваючи у наданому ОСОБА_21 для вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 гаражному приміщені № НОМЕР_4 , розташованому на території гаражного кооперативу «ГСК-12», по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, ОСОБА_17 , ОСОБА_27 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою телефонного зв`язку з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та іншими учасниками злочину, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, спільно, за попередньою змовою групою осіб у складі злочинної організації, взаємно доповнюючи своїми діями один одного, умисно, й надалі, в період часу приблизно з 07 год. 00 до 16 год. 00 хв., незаконно утримували ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , позбавляючи їх волі та протягом тривалого часу супроводжували такі дії спричиненням потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення останнім численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, у тому числі в одне і теж місце, одягання на голову полімерного пакету, що ускладнювало дихання та викликало страждання потерпілих внаслідок нестачі повітря, спричиняючи при цьому тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а також висловлюючи на адреси потерпілих погрози, з метою отримати інформацію про організаторів, лідерів, джерела фінансування та плани подальших дій учасників «Євромайдану».

Після цього, приблизно у період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. 21.01.2014, невстановлені слідством особи на невстановлених автомобілях, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою мобільного зв`язку з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які діяли за дорученням ОСОБА_12 , вивезли ОСОБА_8 до с. Проців Бориспільського району Київської області, де фактично звільнили.

При проведенні судово медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлено численні множинні тілесні ушкодження вигляді множинних забоїв м`яких тканин голови, гематоми повік, субкон`юнктивальний крововилив склери, контузії лівого ока, емфіземи м`яких тканин обличчя зліва, правобічного обмеженого пневмотораксу, множинних забоїв м`яких тканин правої верхньої кінцівки, правої сідничної ділянки, правих стегна та стопи, лівого стегна, забійної рани верхньої третини передньої поверхні правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, приблизно в період часу з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. 21.01.2014, невстановлені особи, використовуючи невстановлені транспортні засоби, координуючи та погоджуючи свої дії за допомогою мобільного зв`язку з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та іншими учасниками злочину, які діяли за дорученням ОСОБА_12 , у складі злочинної організації, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, з метою вбивства потерпілого ОСОБА_9 , вивезли останнього з гаражного приміщення № НОМЕР_4 , розташованого на території гаражного кооперативу «ГСК-12» на вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві, до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, на відстань близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху, та завдали йому декілька ударів в область голови та тулуба.

Внаслідок вказаних спільних та погоджених злочинних дій, у тому числі ОСОБА_6 , як організатора злочину, що залучив до його вчинення ОСОБА_23 і ОСОБА_24 та безпосередньо керував їх діями на місці, ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна в області правого лобного бугра, синця нижньої повіки лівого ока, садна кінчика носа, крововиливу слизової оболонки верхньої губи зліва, синця із забоєм м`яких тканин лівого передпліччя в середньо нижній третині та перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третин, синця в проекції правого кульшового суглобу по зовнішній поверхні, садна на боковій поверхні здухвинної кістки справа, синця із забоєм м`яких тканин на тильній поверхні правої кисті, множинні садна тильних поверхонь пальців обох рук, садна із забійними поверхневими ранами передніх поверхонь обох гомілок, закритої травми грудної клітки, синця правої бокової поверхні тулуба, з переходом на поперекову область справа; двох синців грудної клітки зліва по передньо - пахвинній лінії; поперекового перелому тіла грудини в 4 міжреберії з крововиливом в переднє середостіння; переломів ребер: зліва - 7, 8 по навкологрудинній лінії, 7, 8, 9, 10 ребер по середньо ключичній з переходом на середньо-пахвинну; справа: переломи 6 ребра по середньо ключичній, 7, 8 - по хребтовій лінії, 9, 10- по середньо пахвинній, 11, 12 по хребтовій лінії.

Вказані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_9 , за ступенем тяжкості відносяться до 3 груп:

- синець із забоєм м`яких тканин лівого передпліччя та закритий перелом лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третин; закрита травма грудної клітки: синець правої бокової поверхні тулуба, з переходом на поперекову область справа; два синця грудної клітки зліва по передньо пахвинній лінії; перелом тіла грудини в 4 міжребер`ї з крововиливом в переднє середостіння; переломи ребер: зліва - 7,8 по навкологрудинній лінії, 7, 8, 9, 10 ребер - по середньо-ключичній з переходом на середньо-пахвинну; справа: переломи 6 ребра по середньо-ключичній, 7, 8 по хребтовій лінії, 9, 10 по середньо пахвинній, 11, 12 по хребтовій лінії за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

- садно із забійними поверхневими ранами передніх поверхонь обох гомілок за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- садно в області правого лобного бугра; синець нижньої повіки лівого ока; садно кінчика носа; крововилив слизової оболонки верхньої губи зліва; синець в проекції правого кульшового суглобу по зовнішній поверхні; садно на боковій поверхні здухвинної кістки справа; множинні садна тильних поверхонь пальців обох рук - за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому невстановлені особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, необхідності, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, з метою її вбивства, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 знесилений від тривалого катування, втратив від спричинених йому численних тілесних ушкоджень можливість вільно ходити та його самостійне пересування має вкрай утруднений характер, залишили його у лісі на землі.

При цьому, зазначені невстановлені особи, діючи погоджено з іншими учасниками злочинної організації, маючи єдиний злочинний умисел з ними, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, допускали і бажали настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , розуміючи, що він, знаходячись у безлюдній місцевості, на відстані близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, без верхнього одягу, у темну пору доби, за низької температури повітря (-10.2°С), загине внаслідок вищевказаних факторів.

Так, характер, множинність, поширена локалізація заподіяних ОСОБА_9 тілесних ушкоджень вкрай обмежили його здатність до активних дій: потерпілий не міг активно бігати та вільно ходити, а пересування його мало вимушений та вкрай утруднений характер, що в сукупності значно збільшило негативну дію низької температури на організм потерпілого, і, в результаті, призвело до настання смерті від переохолодження.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в організації, у тому числі в формі керування вчиненням злочину, катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань шляхом мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі отримати від них відомості та визнання, здійсненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

А всього, таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у організації незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчинених щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалося заподіянням потерпілим фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті та в організації вчинення катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань шляхом мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі отримати від них відомості та визнання, здійсненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

07.08.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 та ч. 3 ст. 146 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Доказами, які обґрунтовують підозру ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та дають підставу підозрювати його у вчиненні цих злочинів є те, що 21.01.2014, починаючи з 01 год. 52 хв. він висувається в район Олександрівської клінічної лікарні м. Києва (місця викрадення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), куди приїжджає не пізніше 03 год. 41 хв. та перебуває там до 04 год. 03 хв. (його мобільний телефон фіксується базовими станціями мобільного оператора за адресами: м. Київ, від вул. Шовковична у напрямку до вул. Городецького, м. Київ, Печерський район, вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, від вул. Шовковична у напрямку до вул. Л. Первомайського). У зазначений період часу він використовуючи мобільний телефон спілкується з іншим підозрюваним у вчиненні наведених кримінальних правопорушень ОСОБА_16 .

Далі, ОСОБА_6 , о 04 год. 40 хв. 21.01.2014 знаходиться в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, (поряд з місцем катування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), де використовуючи мобільний телефон спілкується з іншим підозрюваним у вчиненні наведених кримінальних правопорушень ОСОБА_17 .

Об 5 год. 07 хв. 21.01.2014 ОСОБА_6 знаходиться в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» розташованої за адресою: Київська область, траса Київ-Бориспіль від автобусної зупинки «Орлятко» у напрямку до Харківської площі.

Також повідомлена ОСОБА_6 підозра обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 21.01.2014 у приміщенні Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, де вилучено у кабінеті офтальмологічного відділення особисті речі ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 22.01.2014, в ході якого оглянуто місцевість, де виявлено труп ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 24.03.2014 за результатом якого останній опізнав ОСОБА_17 , як особу, котра в групі з іншими безпосередньо викрала його з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м . Києва 21.01.2014;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю підозрюваного ОСОБА_21 від 24.04.2014 за результатом якого останній опізнав ОСОБА_16 , як особу, котра надала йому роботу водієм та який був начальником охорони в офісі по вул. Почайнинській, 4 в м. Києві та керував діями роботи водіїв та охоронців;

- інформацією Департаменту карного розшуку від 09.04.2014 за №7/4-1998 стосовно телефонних з`єднань та переміщення підозрюваного в справі ОСОБА_6 ;

- інформацією, вилученою на підставі дозволу слідчого судді під час тимчасового доступу до документів, що знаходяться у володінні ПрАТ «Київстар», відповідно до якої встановлено з`єднання абонентського номеру НОМЕР_9 , яким відповідно до матеріалів кримінального провадження користувався ОСОБА_6 ;

- інформацією, вилученою на підставі дозволу слідчого судді під час тимчасового доступу до документів, що знаходяться у володінні ПрАТ «Київстар», відповідно до якої встановлено з`єднання абонентських номерів НОМЕР_14 та НОМЕР_13 , а також місце розташування базових станцій мобільного оператора під час вказаних з`єднань за період листопад 2013 року березень 2014 року;

- аналіз інформації, вилученої під час тимчасового доступу в оператору мобільного зв`язку на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого проведено аналіз за абонентськими номерами НОМЕР_14 та НОМЕР_13 , що дає підстави вважати про використання в період листопада 2013 року січня 2014 року вказаних абонентських номерів однією особою та в ході якого не виявлено взаємовиключних або таких, що суперечать один одному, фактів розміщення базових станцій оператора зв`язку, які фіксували телефонні з`єднання цих абонентських номерів упродовж вищевказаних періодів;

- показаннями свідків ОСОБА_30 , який повідомив про зв`язки з ОСОБА_24 та ОСОБА_23 та про свою одноразову спільну поїздку з останніми та ОСОБА_31 до міста Києва в період, що досліджується під час досудового розслідування;

- протоколом слідчого експерименту від 22.04.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_24 , відповідно до якого ОСОБА_24 на місці показав та розповів про обставини своєї причетності, ОСОБА_6 та ОСОБА_23 до викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також інші відомості.

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_23 , відповідно до якого ОСОБА_23 на місці показав та розповів про обставини своєї причетності, ОСОБА_6 та ОСОБА_24 до викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також інші відомості.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що він власне й робив упродовж останніх 6 років; знищувати, приховувати та спотворювати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, що він вже через довірених осіб намагався робити; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

У відповідності до ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, крім інших заходів, забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Однією з засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України, є повага до людської гідності, яка відповідно до ст.11 КПК України полягає у забороні під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Кучерук проти України» (рішення від 06.09.2007, яке набуло статусу остаточного 06.12.2007), на органи влади покладено обов`язок забезпечувати охорону здоров`я осіб, яких позбавили свободи. Ненадання належної медичної допомоги може становити поводження, несумісне з гарантіями статті 3 Конвенції (п.148).

Відповідно до п.2 Глави 1 розділу Х Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 (з наступними змінами), надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст.8, 107, 116 КВК України, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андрушівка, Житомирської області українця, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_5 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 22.01.2014 до 05.10.2021 року.
Доручити уповноваженим особам ДУ «Київського слідчий ізолятор» вжити заходів до невідкладного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою з`ясування стану його здоров`я та надання йому лікування, а у разі необхідності надання йому лікування відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10.02.2012 № 239/5/104 (з наступними змінами); у разі потреби вжити невідкладних заходів до відновлення призначеного ОСОБА_6 лікування.
Зобов`язати старшого групи слідчих, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 22.01.2014, забезпечити проведення невідкладного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 .
Зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000089 від 22.01.2014 забезпечити контроль за проведенням невідкладного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1