Справа № 201/7981/21
Провадження № 1-кс/201/2484/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання дізнавач СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження № 0000016, відомості стосовно якого внесені до ЄРДР 23.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому останній просив суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, із можливістю їх подальшого вилучення, які зберігаються у Державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , свідоцтво № 2086 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий (дізнавач), прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подане до суду клопотання дізнавача не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Таким чином, у вказаному клопотанні дізнавачем в порушення вимог ч.5 ст.163 КПК України не доведено, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Так, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні Державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , свідоцтво № 2086 за адресою: АДРЕСА_1 , та необхідність їх вилучення, а зазначає лише загальні фрази, що такі документи мають важливе значення для кримінального провадження, також, слідчий не дає обґрунтованого висновку, що документи, до яких останній просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України унеможливлює надання доступу до них.

Крім того, ч. 3 ст. 93 ЦПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання, слідчим суддею встановлена відсутність будь-яких доказів звернення (в порядку ст. 93 КПК України) слідчого щодо витребування у Державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , свідоцтво № 2086 за адресою: АДРЕСА_1 необхідних для кримінального провадження документів та відповідно наслідків розгляду останнього нотаріусом. Оскільки однією із підстав звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ є відмова відповідного органу чи підприємства щодо надання речей чи документів, які мають важливе значення для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність звернення із даним клопотанням, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні останнього.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163166, 309, 369372 та 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1