Справа № 449/17/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2021 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

з участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 13.11.2020р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, депутатом місцевої ради не являється, раніше судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 вересня 2018 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України з призначенням йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.). Також, згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2019 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України з призначенням йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Ухвалами Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 червня 2020 року відповідно до ч.5 ст.53 КК України покарання у вигляді штрафу за вищезгаданими вироками було замінено на покарання у вигляді громадських робіт на загальний строк 100 годин. У серпні 2020 року, обвинувачений ОСОБА_4 відбув лише 8 зі 100 годин громадських робіт та допустив 11 невиходів на роботу без поважних причин. З вересня по грудень 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 допустив ще 82 прогули. Тим самим, ОСОБА_4 достовірно знаючи про необхідність відпрацювання ним призначеного покарання, умисно ухилився від відбування громадських робіт без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від відбуття покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Суд, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту зазначених обставин кримінального провадження, у тому, що його позиція є добровільною, роз`яснивши, що він буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахування того, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом самого обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу документів.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному акті визнав. Пояснив, що його мати є інвалідом і він мав за нею доглядати (жодних доказів цього не надав), а також мусів оплачувати рахунки та ходити на тимчасові заробітки (доказів цього не надав). Також, деякий період часу він хворів, однак жодних підтверджень цього в нього не має. В судовому засіданні 2 серпня 2021 року обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що не відбував громадських робіт, оскільки, систематично вживав алкогольні напої.

02.08.2021 року, стороною обвинувачення була надана суду довідка про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 станом на 30.07.2021 року ще не відбуто 48 зі ста годин громадських робіт.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що, вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України повністю доведена.

Прокурор обвинувальний акт підтримав, просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на чотири місяці приєднавши до цього покарання невідбуте обвинуваченим покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього менше покарання.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини справи (ухилення від відбуття покарання протягом року), дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у вигляді трьох місяців арешту. На підставі ст.72, 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками.

Керуючись ст. 71, 72, та ч.2 ст.389 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання за вироками Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.09.2018 р. та від 10.06.2019 р. у виді 48 годин громадських робіт перевести в арешт з розрахунку, що 1 день арешту відповідає 8 годинам громадських робіт.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироками Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.09.2018 р. та від 10.06.2019 р. у виді 8 (вісім) днів арешту, і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 3 (три) місяці 8 (вісім) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1