Справа № 646/5024/21
№ провадження 1-кс/646/1439/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Червонозаводського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за його заявою від 26.07.2021. Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 26.07.2021 ОСОБА_3 подав до вказаного органу прокуратури заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.365 КК України, вчинене суддею Харківського апеляційного суду ОСОБА_4 . Дана заява відповідно до вимог ст.214 КПК України підлягала внесенню до ЄРДР, проте таких дій вчинено не було, чим допущено бездіяльність.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимогу поданої скарги та просив суд її задовольнити. ОСОБА_3 пояснив, що у заяві від 26.07.2021 повідомив уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури про те, що під час розгляду Харківським апеляційним судом апеляційної скарги у одній з цивільних справ за його участі, суддя цього суду ОСОБА_4 під час судового засідання допустив неетичний та нецензурний образливий вислів у відношенні заявника, таку поведінку судді заявник пов`язує з особистим неприязним відношенням до нього через політичні та особисті мотиви. З приводу такої неетичної поведінки судді ОСОБА_3 звернувся до Ради суддів України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя. У зв`язку з тим, що такий вислів образив гідність заявника, він вважає наявними у діях судді як складу дисциплінарного проступку, так і кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Уповноважена особа Харківської обласної прокуратури до суду не з`явилась, вказаний орган був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд скарги ОСОБА_3 у відсутності уповноваженої особи вказаного органу прокуратури. З огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги ОСОБА_3 у відсутності цієї особи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. При цьому суд встановив та врахував наступне.
З доданої до скарги копії заяви ОСОБА_3 від 26.07.2021 «про протиправні дії судді Судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_4 », яка була подана ОСОБА_3 того ж дня до канцелярії Харківської обласної прокуратури, слідчим суддею встановлено, що заявник повідомив орган прокуратури про те, що у Харківському апеляційному суді розглядалися його апеляційні скарги у цивільних справах, одна з яких у складі колегії за участю судді ОСОБА_4 . Під час судового засідання в залі судових засідань цей суддя подивився на нього і голосно та ненависно висловився образливо та нецензурно у його адресу. Мотивом такої поведінки судді ОСОБА_3 вважає свою активну громадянську та політичну позицію щодо демократизації політичних процесів в Україні, у тому числі формування нового кадрового складу суддів. Такими діями судді ОСОБА_4 , як повідомив ОСОБА_3 у заяві, утворено склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Зі змісту скарги, пояснень заявника в судовому засіданні, письмової відповіді Харківської обласної прокуратури від 28.07.2021 № 31/3-150-15 на його заяву вбачається, що відомості за цією заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не вносились.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом. Статтею 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Системний аналіз положень ст.ст.2, 214 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення - вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України.
Отже, у заяві, відомості за якою в порядку ст.214 КПК України підлягають внесенню до ЄРДР, мають міститись об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, у іншому випадку така заява не може вважатися такою, відомості за якою підлягають внесенню до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України.
Обставини, наведені у заяві ОСОБА_3 від 26.07.2021, є вочевидь недостатніми для висновку про вчинення злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Частиною 1 ст.365 КК України передбачено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. Частиною 2 вказаної статті передбачено кримінальну відповідальність за дії, передбачені ч.1 цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Як вбачається з п.3 Примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Отже, склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, характеризується таким елементом об`єктивної сторони злочину, як пряма дійсна шкода не менше вищезазначеного розміру, яка настала в результаті вчиненні злочину та є закономірним наслідком використання особою її повноважень чи становища.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові Судової палати у кримінальних справах від 27.10.2016 у справі № 5-99кс-16, судова практика спрямовувалась відповідно до роз`яснення, даного в абзаці третьому пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень»: «Якщо шкода полягає у заподіянні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, питання про її істотність вирішується з урахуванням конкретних обставин справи. Зокрема, істотною шкодою можуть визнаватися порушення охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (право на свободу й особисту недоторканність та недоторканність житла, виборчі, трудові, житлові права тощо), підрив авторитету та престижу органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, порушення громадської безпеки та громадського порядку, створення обстановки й умов, що утруднюють виконання підприємством, установою, організацією своїх функцій, приховування злочинів».

З набранням чинності Законом № 1261-VII від 13.05.2014 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» (набрав законної сили 05.06.2014), виклад пункту 3 примітки статті 364 КК зазнав змін, оскільки законодавець уже не використовує у нормативних визначеннях ознаки «істотна шкода» сполучник «якщо» і тому чинна редакція цього положення охоплює майнову шкоду, яка досягла розміру, що у 100 (сто) і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Указана обставина внаслідок набрання чинності Законом № 1261-VII з визначенням «істотної шкоди» залежно від її розміру дає підстави для висновку, що «істотна шкода» як суспільно небезпечні наслідки діянь, передбачених частиною першою статті 364 і частиною першою статті 365 КК стали формалізованими.

Водночас, Суд вважає, що диспозиція частини першої статті 364 і частини першої статті 365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).

Наслідки нематеріального характеру, які піддаються грошовій оцінці (реальна шкода) та відповідно до такої оцінки досягли встановленого розміру («істотної шкоди» чи «тяжких наслідків») із заподіянням шкоди охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (соціального, політичного, морального, організаційного чи іншого характеру), можуть бути із: спричинення фізичної шкоди - витрати на лікування чи протезування потерпілої особи; порушення законних прав та інтересів громадян - витрати на відновлення таких прав (виплати незаконно взятому під варту чи ув`язненому або незаконно звільненому з роботи чи навчання, відшкодування за невиконання судового рішення, компенсацію шкоди від поширення відомостей, які ганьблять особу тощо); політичної шкоди (витрати на проведення нових виборів та заходів антитерористичного характеру тощо); організаційної шкоди (витрати на відновлення роботи установи).

Про наявність прямої дійсної шкоди своїм охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, яка піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру, заявник ОСОБА_3 у заяві до Харківської обласної прокуратури від 26.07.2021 та в судовому засіданні під час розгляду скарги не повідомляє, що унеможливлює оцінку вказаної його заяви як такої, яка містить виклад обставин, що свідчать про наявність у діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, у тому числі її ч.2.

З огляду на викладене, відомості, що містяться у вищезазначеній заяві ОСОБА_3 , не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, незважаючи на ініціювання у заяві початку саме кримінального провадження, а не її розгляду у будь-якому іншому порядку. За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.2, 214, 303, 304, 309 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 липня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1