КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11сс/824/1290/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового
засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020,

за участю
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000173 від 20.06.2019.
В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя зазначає, що з матеріалів кримінального провадження слідує, що під час досудового розслідування допитано свідка ОСОБА_8 Допитати свідка ОСОБА_6 не вбачалось можливим, оскільки останній на виклики слідчого не реагував, а доручення слідчого про допит свідка ОСОБА_6 , яке було доручено Солом`янському УП ГУНП у м. Києві залишено без виконання, оскільки за адресою вказаною ОСОБА_6 двері не відчиняють.
Слідчий суддя вказує на те, що доводи скарги ОСОБА_6 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань, оскільки останній у скарзі не зазначає жодної слідчої (процесуальної) дії, яку б належало провести під час досудового розслідування і яким чином це могло вплинути на правильність висновків про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя критично ставиться то тверджень заявника, що слідчий в межах кримінального провадження не здійснив цілий ряд процесуальних дій, оскільки в розрізі обставин, які було необхідно перевірити в межах досудового розслідування, вони не несли суттєвої необхідності. Крім того, сама заява ОСОБА_6 про злочин зводиться до незгоди з прийнятим суддею рішенням.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в яких просить скасувати поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року, та призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що судове засідання відбулось без його участі, а копію ухвали слідчого судді він отримав 07.12.2020 року, проте з 08.12.2020 по 18.01.2021 року він перебував на лікарняному, а тому апеляційну скаргу подав лише 19.01.2021 року, таким чином процесуальний строк пропущено з поважних причин.
Щодо незаконності оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 зазначає, що у провадженні Першого СВ ТУДБР перебуває на досудовому розслідуванні кримінальне провадження №0000173 від 28.02.2018року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. 20.06.2019 року постановою слідчого Першого СВ ТУ ДБР ОСОБА_7 вказане кримінальне провадження було закрито.
На переконання апелянта, постанова від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження не відповідає жодним нормам КПК та Конституції України, являється по суті не вмотивованою, а її зміст не відповідає фактичним обставинам справи.
Вважає, що під час досудового провадження слідча ОСОБА_7 перед тим, як закрити кримінальне провадження не вчинила ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, при виконанні ухвали у судовій справі №760/15376/17 від 16.02.2018 р., яка постановлена слідчим суддею за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідча переплутала номер і дату заяви про вчинення кримінального правопорушення, що призвело до абсолютного невиконання актуальної ухвали суду - не внесення до ЄРДР відомостей по заяві ОСОБА_6 та не проведення за цими відомостями досудового розслідування.
Крім того, слідча не повідомила ОСОБА_6 про початок досудового розслідування, не внесла відомості до ЄРДР по заяві за вих. №1612/27 від 31.07.2017 р., яка і була підставою для винесення ухвали суду №760/15376/17 від 16.02.2018 р., не визнала заявника потерпілим, не вручила пам`ятки, не допитала його, проводила досудове розслідування за іншою заявою та за іншою кваліфікацією дій особи, ніж та, що вказана в заяві ОСОБА_6 , не розглянула в порядку ст. 220 КПК України ряду клопотань останнього, не допитала фігуранта у провадженні щодо порушених у заяві питань, не витребувала матеріали судової справи № 761/17075/17 не дослідила їх, не надала можливості залучити докази.
Відтак, за наслідками такого досудового розслідування на думку, апелянта, слідчий винесла незаконну постанову про закриття кримінального провадження, яка до того ж на думку апелянта не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
ОСОБА_6 вказує на те, що відповідно до ухвал колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у провадженнях №11-сс/824/939/2020 від 13.02.2020 року, №11-сс/824/4003/2020 від 31.08.2020 року та №11-сс/824/382/2020 від 29.01.2020 року, а також відповідно положенню ч.1 ст. 219 КПК: «Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження». Однак, слідча ОСОБА_7 досі не внесла до ЄРДР відомостей його заяви про вчинення злочину, а відповідно відлік часу у досудовому розслідуванні, ще не наступив, у зв`язку з чим досудового розслідування як такого ще не розпочиналось.
Також апелянт зазначає, що слідча ОСОБА_7 незаконно відсторонила його від законної участі в даному кримінальному провадженні як потерпілого, у відповідності до ст. 55, 56 КПК України, не надавши йому жодної можливості відстоювати свої порушені конституційні права як громадянина, а також у законний спосіб захищати порушені інтереси своєї держави - як президента громадської організації, у відповідності до Статутної діяльності організації, а також на підставі ст. 5 Конституції України та ст. 21 Закону України «Про запобігання корупції» від 12.03.2017 року.
Оскільки ОСОБА_6 вважає вказану постанову незаконною і передчасною, ним 03.07.2019 року було подано до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скаргу за вих. № 3298/03, у якій він акцентував увагу слідчого судді на тому, що слідча ОСОБА_7 перед тим як закрити кримінальне провадження за №0000173 від 28.02.2018року не вчинила ряду обов`язкових слідчих і процесуальних дій, проте 11.11.2020 року, всупереч вимогам ст. 2, 9, 21, 22, 26, 55, 56, 110, 214, 284, 303, 304, 306, 370, 372, 534, 535 КПК України, після тривалого нерозгляду його скарги (не звертаючи своєї уваги на його численні звернення з цього приводу до керівника апарату суду, до голови суду і до даної судді з проханням зробити автоперерозподіл даної судової справи), слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, у його відсутність, постановила ухвалу, якою відмовила у задоволенні його скарги.
За доводами апелянта, висновки суду, на підставі яких було прийнято рішення про відмову у задоволенні поданої ним скарги, не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення суду не містить мотивів та обґрунтування висновків, яких дійшов суд.
Ті обставини, що зазначені у судовому рішенні, зокрема, те, що ОСОБА_6 у своїй скарзі не вказував конкретних дій, які потрібно було провести під час досудового розслідування а також, те, що проведено повне розслідування, на думку апелянта, є безпідставними. Так, ОСОБА_6 вказує, що у своїй скарзі він вказував на 30 пунктів, які не виконала слідчий під час досудового розслідування, які залишені поза увагою слідчого судді. Слідчий суддя не звернула уваги та не надала оцінки тому факту, що слідчий переплутала заяви ОСОБА_6 , ту обставину, що внесено дані до ЄРДР не по тій кваліфікації, яку він вказував.
Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя не звернув увагу на той факт, що слідча відомості до ЄРДР внесла за ч. 1 ст. 375 КК України, якої взагалі не зазначено було в його заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Окрім цього ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий суддя не надав правової оцінки тому, що у своїй Постанові від 20.06.2019року слідча посилається як на підставу закриття кримінального провадження не відкриття ним ( ОСОБА_6 ) дверей уповноваженій особі на його допит, оскільки належного і припустимого доказу цьому факту у матеріалах кримінального провадження немає, а також КПК України не містить такої норми.
Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя не звернула увагу на той факт, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про не визнання його потерпілим, однак, слідчий чомусь настоював на його допиті в якості свідка, що, на думку апелянта, є злочином.
Окрім цього, ОСОБА_6 вказує на те, що слідчим суддею не звернуто увагу та не зазначено в ухвалі про порушення слідчим вимог 214 КПК України, а саме не надання йому витягу з ЄРДР та пам`ятки потерпілого, та внесення до ЄРДР відомостей не по тій його заяві, яка була вказана в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 760/15376/17 від 16.02.2018 р.
Окремо, ОСОБА_6 зазначає, на допущені слідчим суддею процесуальні порушення, зокрема, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, проте, розгляд скарги ОСОБА_6 проведено у його відсутність, не з`ясувавши поважність причин його неявки в судове засідання, слідчий суддя, в порушення вимог ч. 3 ст. 306 КПК, не вжила будь-яких заходів для відкладення судового засідання та повторного його виклику.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує на порушення слідчим суддею таємниці нарадчої кімнати, оскільки за наслідками розгляду його скарги за вих. №3298 від 03.07.2019 року, 11.11.2020 року слідчим суддею було проголошено лишу вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст було проголошено 16.11.2020 року.
Апелянт стверджує, що слідчий суддя в період з 11.11.2020 по 16.11.2020 року повинна була готувати та узгоджувати зміст оскаржуваної ухвали, однак, у вказаний період слідчий суддя приймала участь у 69 судових справах, що, на переконання ОСОБА_6 , є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В останніх змінах та доповненнях до апеляційної скарги, ОСОБА_6 , вказуючи на допущені на його думку колегією суддів Київського апеляційного суду порушення норм процесуального закону, а також з метою не затягувати розгляд судової справи, вважає за доцільне просити колегію суддів не скасовувати Постанову слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 від 20.06.2019 року про закриття кримінального провадження за №0000173 від 28.02.2018року, обмежившись лише скасуванням ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 р.

Представник ТУ ДБР, розташованого в м. Києві, будучи належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність представника ТУ ДБР, розташованого в м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав змінену та доповнену, та просив її задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Перш за все, колегія суддів відмічає, що з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 року була прийнята без участі в судовому засідання ОСОБА_6 .
Ухвалу слідчого судді від 11.11.2020, ОСОБА_6 отримав 07.12.2020, однак апеляційну скаргу подав лише 19.01.2021, оскільки перебував на лікарняному, про що свідчить долучена копія довідки приватного підприємства «Клініка доктора Василевича» №29/07 від 18.01.2021 та протоколу медичного заключення. Наведені обставини в своїй сукупності свідчить про поважність причин пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження, а тому строк підлягає поновленню.
По суті апеляційної скарги слід зазначити наступне.
Так, у відповідності до вимог, передбачених ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.
Згідно з вимогами ст.ст. 307, 370 КПК України, судове рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого або прокурора, в даному випадку на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним, зокрема є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000173 від 20.06.2019
Судове засідання по розгляду скарги ОСОБА_6 було призначено на 02.09.2020 о 12:30 год., про що були повідомлені учасники кримінального провадження судовими повістками.
02.09.2020 року судове засідання по розгляду скарги ОСОБА_6 було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням слідчого судді на лікарняному, та відкладено на 10.10.2020 року на 10:00 год. (а.с. 176), про що були повідомлені учасники кримінального провадження судовими повістками.
Однак, 02.09.2020 розгляд скарги ОСОБА_6 не відбувся, через оголошення цього дня вихідним, про що секретарем судового засідання ОСОБА_9 складено довідку (а.с. 179).
Наступне судове засідання призначено на 11.11.2020 о 10:30 год., про що було повідомлено судовими повістками учасників кримінального провадження, але підтвердження отримання останніми судових повісток матеріали кримінально провадження не містять.
Відтак, 11.11.2020 судовий розгляд скарги був проведений за відсутності ОСОБА_6 , який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду його скарги, що позбавило його можливості брати участь в судовому засіданні, а також порушило його право на доступ до правосуддя і перешкодило слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Що стосується посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що ОСОБА_10 був повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду його скарги, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_10 .
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки в своїй скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 вказував про фактичне не проведення органом досудового слідства досудового розслідування за ст. 364, ст. 366, ст. 396 КК України, безпідставне внесення до ЄРДР даних за його заявою не за вказаними ним статтями Закону про кримінальну відповідальність, а за ч.1 ст. 375 КК України, що призвело до порушення його прав як потерпілого, не проведення під час досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій. Разом з тим, зі змісту ухвали слідчого судді не випливає, що доводи скарги були предметом дослідження слідчого судді. Зокрема, ухвала не містить відповіді на вказані доводи скарги ОСОБА_6 , крім того, залишились не з`ясовані слідчим суддею причини не внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, зазначені у заяві ОСОБА_6 №1627/02 від 28.07.2017 р., та не проведення розслідування органом досудового розслідування в рамках, зазначених у заяві.
З врахуванням наведеного і висновок слідчого судді про законність постанови про закриття кримінального провадження є передчасним.
Оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухваленню законного рішення, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 року, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з прийняттям рішення про призначення нового розгляду скарги ОСОБА_10 у суді першої інстанції.
При цьому колегія суддів не погоджується з іншим доводом апеляційної скарги - фактом порушення слідчим суддею таємниці нарадчої кімнати, враховуючи наступне.
З журналу судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 р. вбачається, що судове засідання розпочато о 10 год. 30 хв., і слідчий суддя після оголошення змісту скарги та дослідження матеріалів справи, видалилась до нарадчої кімнати, по виходу з якої в цей же день о 10 год. 35 хв., негайно, як того вимагають вимоги ст. 376 КПК України, оголосила відразу повний текст судового рішення. Наведеними даними спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про оголошення слідчим суддею 11.11.2020 р. лише вступної та резолютивної частини ухвали.
Будь - яких доказів того, що будучи в нарадчій кімнаті у провадженні за скаргою ОСОБА_6 , 11.11.2020 р. в період часу з 10 год. 30 хв. до 10 год. 35 хв. слідчий суддя ОСОБА_1 приймала інші судові рішення матеріали провадження не містять.
Надані ОСОБА_6 дані ЄДРСР щодо прийняття слідчим суддею ОСОБА_1 в період з 11.11.2020 по 16.11.2020 р. ряду судових рішень в інших провадженнях не свідчать про порушення нею таємниці нарадчої кімнати в провадженні за скаргою ОСОБА_6 , адже, в цей час слідчий суддя вже не перебувала в нарадчій кімнаті у даному провадженні.
Не суперечить такому висновку колегії суддів і позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 51-3678км18, на яку посилався апелянт під час апеляційного розгляду, адже, вказаним судовим рішенням було констатовано факт порушення таємниці нарадчої кімнати у кримінальному провадженні, де саме в період часу перебування в нарадчій кімнаті з 29 вересня 2016 року (заслуховування останнього слова обвинуваченого) по 05 жовтня 2016 року (ухвалення та оголошення судового рішення після виходу з нарадчої кімнати), одним суддею із складу суддів приймалися інші судові рішення.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга зі змінами та доповненнями ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020 року.
Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2020, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000173 від 20.06.2019 року скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4