Дата документу 29.03.2021 Справа № 331/2874/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/2874/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/491/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9

розглянула 29 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

12 червня 2019 року приблизно о 18 годині 57 хвилин ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, сховавши за пояс, намагався таємно викрасти з торгових полиць майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: чотири упаковки сиру Російський класичний флоупак 50% Звенигора 285 гр. артикул 837, вартістю 59 грн. 19 коп. за одиницю товару, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 236 грн. 76 коп., але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обраховувати з дня фактичного затримання обвинуваченого.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 не обирався.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його необґрунтованим з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить, дослідивши відеозаписи подій з камер спостереження магазину «Варус» від 12 червня 2019 року та допитавши свідків, вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що в діях ОСОБА_8 відсутні ознаки кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений намагався викрасти лише 3 шматки сиру на загальну суму 177,57 грн.

Захисник вказує про відсутність жодного доказу того, що ОСОБА_8 намагався винести з магазину саме чотири шматки сиру на зазначену в обвинуваченні суму.

Звертаючись, зокрема до відеозапису з камер спостереження магазину, зазначає про те, що на відео не видно скільки саме упаковок сиру намагався винести обвинувачений.

А показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які працюють охоронцями в магазині «Варус» вважає суперечливими та такими, що відрізняються від відеозапису подій з камер спостереження.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, вказав про недоведення стороною обвинувачення суми викраденого майна внаслідок відсутності доказів, що ОСОБА_8 намагався винести саме чотири шматки сиру з магазину, просив закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений у судовому засідання підтримав позицію захисника та категорично заперечував викрадення саме чотирьох шматків сиру на вказану в обвинуваченні суму.
Прокурор у судовому засіданні заперечував доводам та вимогам апеляційної скарги захисника, вказавши, що позиція сторони захисту була предметом дослідження в суді першої інстанції, якій надана належна оцінка.
Представник потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, пославшись на з`ясування місцевим судом обставин провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Судова колегія, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 , заслухавши обвинуваченого, представника потерпілого, дослідивши відеозаписи з камер спостереження, що відповідає положенню ст. 23 КПК України вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалюючи вирок, місцевий суд повинен був дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його допустимості, належності, достовірності, а сукупність доказів на предмет достатності задля висновку доведеності провини - для правильного встановлення всіх обставин провадження, що відповідало б вимогам ст. 94 КПК України.

Однак, місцевий суд побудував свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 , зокрема на доказах, які судова колегія знаходить сумнівними, а їх сукупність не може визнати таким, що відповідає критерію достатності.

Отже, твердження захисника щодо допущення місцевим судом істотних порушень норм процесуального права при розгляді вказаного провадження, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, слід визнати аргументованими, оскільки судом, в контексті положень ст. 94 КПК України не проаналізовані надані стороною обвинувачення докази за принципами достовірності та достатності.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у намаганні таємно викрасти з торгових полиць магазину майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: чотири упаковки сиру «Російський класичний» флоупак 50% Звенигора 285 гр. артикул 837, вартістю 59 грн. 19 коп. за одиницю товару, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 236 грн. 76 коп., але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції, тобто у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину суд першої інстанції обґрунтував наданими стороною обвинувачення та наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями представник потерпілого ТОВ «Омега» ОСОБА_9 , який пояснив, що влітку 2019 року оператор камер спостереження повідомив, що чоловік, перебуваючи у приміщенні магазину, сховав сир до шортів, а на касі сплатив лише за кулінарні вироби, не сплативши за сир. Після проходження ним касової зони, даний чоловік був зупинений, йому запропонували викласти товар, той погодився, видав сир, який був захований в одязі та повідомив, що грошей сплатити за товар у нього немає, тому вони прийняли рішення викликати працівників поліції. Пам`ятає, що сир був фасований у вакуумі, чотири шматки, увесь товар вони поклали на стійку адміністратора та стали очікувати приїзду працівників поліції. За цей час він ходив до кімнати відеоспостереження, щоб пересвідчитися у наявності запису щодо факту крадіжки, який у подальшому вони передали працівникам поліції.

- показаннями свідка ОСОБА_10 - охоронця супермаркету «Варус», який зазначив, що влітку 2019 року під вечір до магазину зайшов молодий хлопець із пляшкою пива у руках та поводив себе підозріло, Попросили оператора камер спостереження прослідкувати за цим хлопцем. Через деякий час оператор їм повідомив, що чоловік сховав під одяг сир. Після проходження цим чоловіком касової зони, останній був зупинений, виявилася несплата за сир, запропонували добровільно видати товар, який не був оплачений, хлопець видав товар сир у вакуумній упаковці. В результаті на стойці адміністратора перебувало чотири шматки сиру, ціну яких перевірили по програмі та сформували довідку щодо вартості спричиненої шкоди. Сир нікуди не переносили та не замінювали, користувались комп`ютером адміністратора, щоб перевірити ціну. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_11 , який на той час працював у моніторній, але також має повноваження охоронця. Після приїзду слідчо-оперативної групи, останні склали протокол огляду місця події, зібрали інші матеріали;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що у той день отримав повідомлення, що до торгівельного залу зайшов чоловік у стані сп`яніння, тому необхідно прослідкувати за його діями. Через деякий час на відеокамерах він побачив, як чоловік взяв декілька пакунків із сиром та поклав до шортів. Він передав цю інформацію охоронцям на касі, далі чоловіка зупинили, тоді він вирішив прийти до охоронців на допомогу, на стійці адміністратора лежало чотири пакунки сиру у заводському пакуванні,;

- показаннями свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що її запросили бути понятою у супермаркеті «Варус» влітку 2019 року. Пригадує, що біля стійки адміністратора стояв хлопець, а поруч із ним лежали чотири шматки сиру, після чого вона підписала необхідні документи, разом із нею у якості понятої була і інша жінка. Зазначила, що обвинувачений схожий на того чоловіка, який був у «Варусі».

Також суд в основу обвинувального вироку поклав інші письмові докази:

-заяву представника ТОВ «Варус-45» з проханням притягнути до відповідальності невідому особу, яка намагалась вчинити крадіжку сиру Російського класичний флоупак Звенігора у кількості чотири одиниці вартістю 236, 76 грн ( а.с. 46);
-довідці-рахунку вартості викраденого товару на загальну суму 236,76 (одна упаковка вартістю 59,19 грн) ( а.с. 47-48);
-протоколі огляду місця події від 12.06.2019 року - торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де біля місця адміністратора виявлено ОСОБА_8 , на стійці адміністратора лежить чотири шматка сиру Російський Звенігора (а.с. 49-52);
-протоколі огляду предмету від 13.06.2019 року ДВД диску із записами з камер спостереження магазину «Варус», відеозаписи були відтворені у судовому засіданні, згідно яких зафіксовано, як ОСОБА_8 заходить до приміщення торгівельного залу, підходить до полиць із сирною продукцією, бере з полиці упаковки з сиром, ховає їх за пояс шортів, заходить до інших відділів (бере хліб та несе його у руках), далі прямує до каси, виходить через касу, не сплачуючи за весь товар, прямує до шаф зберігання, його зупиняють охоронці, спілкуються, останній дістає з-під пояса шортів упаковки із сиром, які тримає у руках, продовжуючи розмови із охоронцями (а.с. 56-62).

Судова колегія зауважує, що сторонами не оспорюється правильність викладених у вироку відомостей письмових доказів і показань зазначених осіб.

Однак, навівши зазначені докази на користь доведеності провини обвинуваченого, суд першої інстанції не надав їм оцінку в контексті доводів обвинуваченого.

Так, будучи допитаним як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_8 заперечував певні обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме щодо кількості та ваги викраденого сиру.

Обвинувачений вказував, що, взявши з полиці магазину три шматки сиру меншої ваги, намагався їх викрасти. Два з них він заховав за пояс шортів, а один поклав до кишені. За інший товар, крім сиру, він розрахувався. Коли став проходити касову зону, його зупинили охоронці, на їх запитання добровільно видав три шматка сиру, просканувавши товар, йому було запропоновано сплатити певну суму, але йому не вистачало 20 гривень, була викликана поліція, яку чекали. Охоронці, забравши цей сир, назад винесли вже чотири шматки сигу і у більших брусках.
Обвинувачений також зазначав, що після того як приїхала поліція на стійку адміністратора працівники магазину виклали чотири шматки сиру. ОСОБА_8 зазначав, про категоричне заперечування, що він взяв саме чотири шматки сира. Наполягав на тому, що четвертий шматок він не брав, і він намагався винести сир, менший за розміром. ОСОБА_8 також повідомив, що товар поклали на стійку зі сторони адміністратора, а коли вже приїхала поліція товар виклали на стійку і запросили понятих.
ОСОБА_8 вважає, що четвертий шматок сиру доклали, оскільки не вистачало загальної суми для порушення кримінального провадження. Вважає, що в його діях наявна дрібна крадіжка, за що готовий нести відповідальність.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, положення яких кореспондуються з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Проте суд першої інстанції критично поставився до показань обвинуваченого про його непричетність до намагання викрасти 4 шматки сиру, пославшись на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_9 та відеозапис з камер спостереження.

З цього приводу слід відмітити, що свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 є працівниками магазину. До того ж свідок ОСОБА_11 не бачив кількості викраденого товару та не був присутнім під час видачі обвинуваченим сиру.

Допитаний представник потерпілого ОСОБА_9 як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді стверджував про добровільну видачу обвинуваченим несплаченого товару, вказував про 4 одиниці сиру, який працівники магазину поклали на стойку адміністратора.
Представник потерпілого, за викладеними місцевим судом показаннями та, окремо, під час апеляційного розгляду вказував про неможливість вказати на ціну і найменування заявленого у обвинуваченні сиру. Одночасно з цього приводу зазначив про різноманітність асортименту сиру та цін, які кожного разу змінюються.

За показаннями свідка ОСОБА_10 слідує, що після зупинення обвинуваченого та добровільного викладення ним несплаченого товару, на стойці адміністратора перебувало чотири шматки сиру. За змістом показань даного свідка, останній заперечував маніпуляції із сиром.

Стосовно показань свідка ОСОБА_11 , то вони стосуються обставин перебування на стойці адміністратора чотирьох шматків сиру на стойці адміністратора.
Однак, безпосереднім свідком видачі ОСОБА_8 сиру свідок ОСОБА_11 не був, а отже і підтвердити позицію сторони обвинувачення про закінчений замах на таємне викрадення майна у вигляді сиру у кількості чотирьох упаковок, наведені свідчення не здатні.

За показання свідка ОСОБА_12 , яка була запрошена в якості понятої, також вбачається, що остання була присутньою лише при фіксуванні на стойці адміністратора чотирьох шматків сиру.
Зміст показів свідка ОСОБА_12 засвідчує, що про обставини перебування вказаного сиру у обвинуваченого та його видачі працівникам магазину свідок не обізнана.

Показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються із свідченнями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_9 щодо запрошення понятих лише після приїзду працівників поліції та після викладення працівниками магазину на стойку адміністратора сиру.

Інший понятий в суді першої інстанції не допитувався.

Отже, досліджені докази не дозволяють з впевненістю спростувати позицію сторони захисту.

Досліджений при апеляційному розгляді відеозапис з камер спостережень (а.п. 62) засвідчує лише як ОСОБА_8 бере з полиці упаковки з сиром, ховає їх у шорти.
При цьому на відео не видно, який та скільки шматків сиру ОСОБА_8 взяв з полиці та обставини видачі охоронцю сиру саме у інкримінованих кількості та найменуванні.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції пояснив, що у них в магазині був різний асортимент сиру і він кожного разу змінювався, ціна змінювалася також.
При огляді відео, ОСОБА_9 вказав про дійсну неможливість розрізнити не лише види сирів, оскільки на полицях всі сири знаходяться поруч, а і кількість взятого обвинуваченим сиру.
Також представник потерпілого вказав на наявність в магазині відео фіксування, зокрема і касових зон. Відсутність відео зображення події касових зон пояснити не може.

Між тим, відео фіксування подій у касовій зоні, в контексті показів обвинуваченого щодо спілкування охорони магазину із касиром з приводу ціни сиру, сканування та заміни товару з метою підвищення суми матеріальної шкоди, мали б інформативний характер. Однак, попри твердження представника потерпілого про видачу працівникам поліції усіх відеозаписів, відповідний відеозапис відсутній у матеріалах справи.

З наявних у провадженні відеозаписів, які були відтворені під час апеляційного розгляду, колегія суддів зауважує на відсутності даних щодо кількості та пакування сиру, який намагався викрасти ОСОБА_8 .

Відомості стосовно кількості виданих ОСОБА_8 шматків сиру відсутні і в протоколі огляду оптичного носія від 13.06.2019 року (а.с. 56-62).

З протоколу огляду місця події від 12.06.2019 року вбачається фіксування на стійці адміністратора чотирьох шматків сиру Російський Звенігора (а.с. 49-52).

Версію обвинуваченого не можна піддати сумніву і з огляду на зникнення з полю зору виданого ОСОБА_8 сиру, про що було зазначено обвинуваченим та підтверджено представником потерпілого ОСОБА_9 при апеляційному розгляді.

Так, представник потерпілого зазначив, що дійсно сир спочатку поклали на полицю з внутрішнього боку стойки адміністратора, а коли згодом приїхала поліція, сир виклали на стійку адміністратора та запросили понятих.

Заява представника ТОВ «Варус-45» доводить лише саму подію злочину, а саме те, що невідома особа намагалася вчинити крадіжку сиру Російського класичний флоупак Звенігора у кількості чотири одиниці загальною вартістю 236, 76 грн. (а.п. 46).

Довідкою-рахунком встановлена вартість сиру Російський Звенігора, що складає 236, 76 грн. (а.с. 47-48).

При цьому, надані документи відносно ваги товару, який намагався викрасти обвинувачений, вказують на флоупак пакування вагою 285 грамів.

Обвинувачений заперечує не лише кількість брусків сиру, а і заявлену в обвинуваченні вагу кожного із шматків сиру.

Представник потерпілого, який був присутнім при зупиненні обвинуваченого, при апеляційному розгляді вказував, що не пам`ятає ціну та найменування товару, який було виданий обвинуваченим, натомість стосовно ваги зазначав на пакування сиру по 200 грамів за кожний брусок.

Отже, певні протиріччя також викликають сумніви, що слід віднести на користь сторони захисту.

Від кількості сиру та його вартості сиру залежить настання кримінальної відповідальності, проте стороною обвинувачення з огляду на наданні докази, неможливо беззаперечно встановити об`єм товару, який намагався викрасти обвинувачений.

Звертаючись до вказаної у довідці-рахунку суми однієї одиниці сиру, що становить 59,19 грн. (а.с. 47), слід відмітити, що загальна сума трьох шматків сиру становить 177,57, що є недостатнім для кримінальної відповідальності, оскільки вартість викраденого майна на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення для кримінальної відповідальності повинна перевищувати 192,1 грн.

Судова колегія підсумовує, що сукупність зібраних слідством доказів не переконує з точки зору доведеності вини ОСОБА_8 за критерієм достатності, у намаганні викрасти сир у заявленій в обвинуваченні кількості, що вочевидь впливає на суму матеріальної шкоди, яка в свою чергу слугує розмежуванням кримінального правопорушення від та адміністративного правопорушення.

Факт неналежного оформлення виданих ОСОБА_8 шматків сиру, за неспростованою версією сторони захисту щодо їх кількості, свідчить не на користь сторони обвинувачення.

Наведене вище дає апеляційному суду підстави вважати, що суд першої інстанції, наводячи надані докази, не звернув уваги, за думкою судової колегії, на їх очевидну недостатність для визнання ОСОБА_8 винним за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Частиною 1 статті 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, враховує, що практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства, вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 р.).

Сумнівний характер, за наведених вище обставин, вчинення обвинуваченим інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положенні ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

У силу положень ст. 94 КПК суд має оцінювати не тільки кожний доказ, але й обов`язково сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У даному кримінальному проваджені апеляційна інстанція констатує відсутність переконливих доказів, які за критерієм доведення «поза розумним сумнівом» можна взяти до уваги на користь позиції сторони обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить винуватість ОСОБА_8 і не може бути визнана достатньою для ухвалення обвинувального вироку, що відповідно до вимог ст.ст.409, 411 КПК України є підставою для його скасування.

Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Апеляційний суд не вправі вживати заходів до отримання від сторони обвинувачення інших доказів для доведення винуватості, оскільки відповідно до ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стороні обвинувачення було надано можливість самостійно обстоювати свою правову позицію, подавати до апеляційного суду докази з дотриманням специфіки апеляційного судочинства.

На стадії апеляційного перегляду прокурором нових доказів надано не було, що дає апеляційному суду підстави вважати, що стороною обвинувачення вичерпано можливості їх отримання.

Відповідно ст. 417 КПК України апеляційний суд, встановивши у даному кримінальному провадженні обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_8 в суді за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Україниі вичерпані можливості їх отримання.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року відносно ОСОБА_8 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4