Дата документу 15.06.2021
Справа № 517/91/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Фрунзівський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т Захарівка Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000169 та угоду про визнання винуватості стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області та мешканки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, не одружена, не працює, раніше не судима

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 11.02.2021 року , затвердженого прокурором 11.02.2021 року , під час досудового розслідування встановлено, що 12.08.2020 року, біля 17.00 год., ОСОБА_5 перебувала на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де в неї з корисних спонукань виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , яке вона надала для підшиття ОСОБА_6 та яке знаходилось за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , переконавшись в тому, що її дії залишаються непоміченими для оточуючих та її намірам ніхто не може перешкодити, шляхом вільного доступу в кімнаті будинку, таємно викрала майно, що належало ОСОБА_9 , а саме тюль синього кольору, шириною 4 м, довжиною 4 м, б/в, ринкова вартість якої з урахуванням зносу, згідно висновку товарознавчого дослідження становить 821 грн, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

09.09.2020 року, біля 16.00 год., ОСОБА_5 перебувала на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де в неї з корисних спонукань виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_5 , зайшла на частково огороджену з фасадної сторони територію домоволодіння, що знаходиться в в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що її дії залишаються непоміченими для оточуючих та її намірам ніхто не може перешкодити, проникла до вказаного будинку через вікно, звідки з однієх із кімнат таємно викрала майно, що належало ОСОБА_6 , а саме тюль червоного кольору, з вишитими візерунками шириною 4,5 м, довжиною 2,5 м, б/в, ринкова вартість якої з урахуванням зносу, згідно висновку товарознавчого дослідження становить 577 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , тобто таємне виерадення чужого майна ( крадіжка) та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

11 червня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за згодою, наданою потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 - за ст. 185 ч. 1 КК України -у виді одного року обмеження волі, за ст. 185 ч. 3 КК України - у виді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, що вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та ст. 185 ч. 3 КК України, який є кримінальним правопорушенням - тяжким злочином..

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за згодою , наданою потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 100,369-371,373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 11.06.2021 року про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 за згодою , наданою потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України .

Призначити узгоджене сторонами покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді 1 ( одного) року обмеження волі;

за ст. 185 ч. 3 КК України - у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений оргаз з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передба чених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з мо менту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя