Справа №127/3974/21
Провадження №1-в/127/131/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_5 відбув дві третини призначеного йому покарання, а тому комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був, однак на адресу суду надійшла заява останнього про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів своє виправлення. Зауважив, що протягом 2019 року засуджений не працював в установі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 12.03.2018 був засуджений Першотравневим районним судом м. Чернівці за частиною третьою статті 185, з урахуванням положень статті 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 частини другої статті 539 КПК регламентовано, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до частини другої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, зі змісту пункту 2 частини третьої зазначеної статті випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні, заперечуючи проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, послався на ту обставину, що останній не був працевлаштований в установі виконання покарань протягом 2019 року, а тому не довів свого виправлення. Разом з тим, такі твердження прокурора суд оцінює критично, з огляду на те, що вони спростовуються матеріалами клопотання та особової справи засудженого.

Зокрема, з матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується позитивно, працевлаштований у виробничій майстерні установи на дільниці з рубки дров. До праці відноситься сумлінно, завжди вчасно та в повному обсязі виконує покладені на нього обов`язки, за що двічі заохочувався адміністрацією установи. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру, завжди робить для себе належні висновки, бере участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», підтримує соціально-корисні зв`язки на волі з матір`ю. Також суд враховує, що непогашених дисциплінарних стягнень засуджений ОСОБА_5 не має та 17.04.2020 відбув дві третини призначеному йому покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2018 умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 24 дня.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: