Справа № 308/2113/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0001062 від 26.09.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Добронь Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.
09.10.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у період часу з 2018 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, по 15 год. 20 хв. 26.09.2020 року ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної , холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998 року. Тобто діючи без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, здійснив перевезення з села Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, до будинку АДРЕСА_2 у багажному відділенні транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Туран», з державним номерним знаком Угорської республіки «IVU-402» мисливського ножа, який є різновидом холодної зброї колюче-ріжучої дії та виготовлений саморобним способом, тобто є холодною зброєю, чим у такий спосіб носив холодну зброю.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Як убачається з угоди про визнання винуватості від 09.10.2020 року, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.10.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , у її присутності та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, визнає повністю.
Також у судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 09.10.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 09.10.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 09.10.2020 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 09.10.2021 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді штрафу. Саме це покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мисливський ніж, який запаковано до спеціального пакету № INZ3007773, та який зберігається у камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55 знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної експертизи у розмірі 653,80 грн. - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.10.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001062 від 26.09.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мисливський ніж, який запаковано до спеціального пакету № INZ3007773, та який зберігається у камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55 знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної експертизи у розмірі 653,80 грн. - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1