Справа № 308/2419/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали об`єднаного в одне судове провадження кримінального провадження №0000226 від 23.01.2019, №0000071 від 10.01.2019 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні якої перебуває троє неповнолітніх дітей,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

23 січня 2019 року близько 02 години, знаходячись у одній із кімнат квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , будучи обвинуваченою у кримінальних провадженнях №0000073 від 07.01.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, №0000388 від 04.02.2018 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, №0000894 від 15.03.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, №0000071 від 10.01.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно повторно викрала планшет Huawei MediaPad ТЗ, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого згідно з висновку експерта №11/161 від 25.02.2019 становить 3319 грн. (три тисячі триста дев`ятнадцять грн. 00 коп.), після чого покинула вказану квартиру, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 збитки на зазначену суму.

10 січня 2019 року близько 00 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою проживання своєї сестри ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 , будучи обвинуваченою у кримінальному провадженні № 0000388 від 04.02.2018 за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, діючи повторно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, скориставшись нагодою, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з коридорного приміщення вказаної квартири жіночу сумочку, належну потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала в гостях у ОСОБА_6 , у якій був гаманець з грошовими коштами у сумі 5000 гривень, 40 євро, що за офіційним курсом станом на 10.01.2019 становило 1320 гривень та 20 доларів США, що за офіційним курсом станом на 10.01.2019 становило 564 гривні, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинула та, витягнувши з сумочки вищевказані грошові кошти, викинула її в під`їзді будинку, а викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6884 гривні.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованих їй злочинах визнала, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно перебувала в квартирі свого знайомого ОСОБА_5 , з яким 23.01.2019 вживала спиртні напої, після чого викрала планшет; при цьому 10.01.2019 перебувала в квартирі своєї сестри, в гостях якої була ОСОБА_7 , з жіночої сумочки якої вона викрала гаманець з грошовими коштами, якими розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначивши обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала щодо розгляду справи у спрощеному порядку.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, при цьому викликалися до суду неодноразово, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останньої, й прийшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вірно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до нетяжких, особу винної, на утриманні якої перебуває троє неповнолітніх дітей, неодруженої та непрацюючої, яка на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку та психоневрологічного диспансерного відділення не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України яким визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, з огляду на ст. 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи вищевказані дані, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 на даний час щиро розкаялася у вчиненому злочині та усвідомила суспільну небезпеку своїх дій, суд приходить до висновку про можливість її перевиховання та виправлення без ізоляції від суспільства, відтак призначаючи останній покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе із застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: коробку до планшету Huawei MediaPad ТЗ повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; завірену копію фінансового договору №АЕ95959994 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , предметом якого є планшет Huawei MediaPad ТЗ, залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення Закарпатським науково-дослідного експертно-криміналістичним центром МВС України товарознавчої експертизи (висновок експерта №11/161 від 25.02.2019) у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1