Справа № 455/21/21
Провадження № 1-кп/455/108/2021
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 14.10.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чижки Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 14.10.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подала клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Зазначає, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області під час судового засідання у кримінальному провадженні продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, до 22.05.2021 включно. Стверджує про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: намір ОСОБА_3 переховуватись від суду, оскільки останній перебуваючи в статусі підозрюваного, будучи належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до слідчого для проведення слідчих дій, умисно покинув місце свого проживання не повідомивши ні батьків, ні орган досудового розслідування про місце теперішнього перебування, тобто ухилявся від органу досудового слідства, суду, та був оголошений у розшук, що свідчить про намір уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 неодноразово раніше судимий, у якого не знята та не погашена судимість у встановленому законом порядку, вчинив новий тяжкий умисний злочин, ніде не працює, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, може впливати (чинити тиск) на потерпілого, свідків кримінального правопорушення, особи яких йому добре відомі, також безпосередньо після вчинення ним незаконного заволодіння транспортного засобу, при виявленні його працівниками поліції, намагався втекти на викраденому мотоциклі, на законні вимоги працівників поліції щодо його зупинки, не реагував. Також вважає, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на наведене, просить продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження та проаналізувавши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки у даному кримінальному провадженні, на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, було складено обвинувальний акт, який скеровано до суду та на даний час триває судове провадження.

Також встановлено, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.03.2021 продовжено до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 травня 2021року включно. Одночасно, визначено обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Строк дії даної ухвали встановлено до 22 травня 2021року включно.

Отже, строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 22 травня 2021року.

Зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що до спливу цього строку неможливо буде завершити судове провадження у даному кримінальному провадженні, оскільки ще не було допитано свідків та не досліджувались документи, а тому необхідно розглянути питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, також беручи до уваги те, що встановлені ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.03.2021, обставини, які існували на момент продовження застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися, зокрема, особа обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше неодноразово судимим, обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, який як встановлено під час досудового розслідування, перебуваючи в статусі підозрюваного, оголошувався у розшук, не має постійного місця праці та легальних джерел доходу, не має дітей, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б стримували його від можливого вчинення інших кримінальних правопорушень та підтверджують значний ризик можливої протиправної поведінки, зважаючи на те, що судом ще не допитувались свідки, відтак є достатні підстави вважати, що обвинувачений може впливати (чинити тиск) на свідків шляхом їх переконання чи схиляння до зміни даних ними під час досудового розслідування показань, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування і надалі ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, отже подане клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, який ніде не працює, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд визначає обвинуваченому заставу у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 гривень, яку вважає достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та такою, що не буде завідомо непомірною для нього.

При цьому, у разі внесення застави у розмірі визначеному в ухвалі, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,193-194,196,197,199,205,331,376,395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 липня 2021року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.7 і ч.8 ст.182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії даної ухвали встановити до 09 липня 2021року.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_3 .

Виконання даної ухвали доручити Відділенню поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_4 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляцію безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1