Справа № 549/221/21
У Х В А Л А

26 серпня 2021 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000247, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яка мотивована наступним. 20.08.2021 у провадження судді ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який був затверджений старшим процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , яка є хрещеною матір`ю сина головуючої у справі судді (судді-доповідача) Ощинської ОСОБА_6 ОСОБА_7 . З викладеного вбачається конфлікт інтересів, який, як роз`яснено у рішенні РСУ №75 від 04.11.2016 можна врегулювати шляхом відводу чи самовідводу. Тому на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України заявляє собі самовідвід.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід, уважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом (ч.1 ст.21 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною, отже є обов`язковою до виконання, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).
Суддя при прийнятті справи до провадження самостійно, згідно власного внутрішнього переконання вирішує питання про наявність або відсутність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, при цьому наявність на думку судді таких обставин є безумовною підставою для самовідводу судді.

Згідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 20016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Розглядаючи вказані доводи суд виходить із того, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

З урахуванням наведеного, дослідивши викладені в заяві доводи та мотиви для самовідводу, а також з метою недопущення сумнівів у неупередженості судді, заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.75, 76, 81, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000247, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000247 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1