Справа № 742/2116/20 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1660/2021 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення суддею Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 . Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 у поданій заяві не навів будь-яких обставин, які б свідчили про вчинення суддею Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. При цьому, слідчим суддею зазначено також про те, що як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , останній не згоден з процесуальним рішенням судді ОСОБА_7 , та надавши йому власну правову оцінку, намагається ініціювати порушення кримінального провадження щодо даного судді.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій указав на незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що чинним КПК України не встановлено чіткого переліку вимог до повідомлення про злочин, при цьому, на переконання апелянта, подане ним повідомлення про злочин є достатньо обґрунтованим та містить необхідну інформацію, що свідчить про наявність в діях судді Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. Поряд з цим, апелянтом зауважено про те, що відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства слідчий суддя зобов`язаний лише надати оцінку тому чи дотримано уповноваженою особою правоохоронного органу вимог ст. 214 КПК України щодо реєстрації заяви про кримінальне правопорушення та внесення відомостей в ЄРДР, а не досліджувати факти наявності або відсутності ознак злочину у поданій заяві. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення суддями Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. Крім того, апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки оскаржувану ухвалу ним отримано лише 04 січня 2021 року.

ОСОБА_6 до суду не з`явився, був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом направлення телефонограми, будь яких заяв про відкладення розгляду справи чи із зазначенням поважних причин неявки до суду апеляційної інстанції не надходило, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Прокурор також до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь яких заяв із зазначенням причин неявки до суду не надходило.

Вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги і клопотання про поновлення строку колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 28 грудня 2020 року підлягає до задоволення, оскільки хоча вказана ухвала була постановлена слідчим суддею з викликом сторін, однак розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали ОСОБА_6 ознайомився лише 04.01.2021 року, що стверджується зворотнім повідомленням про вручення ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали ( а.с.123), апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді подано ОСОБА_6 11.01.2021. Наведені обставини, на думку колегії суддів, є поважними причинами пропуску ОСОБА_6 строку на її апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_6 , то, на думку колегії суддів, вона не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення.

Як зазначено вище, рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що у поданій заяві не наведено будь-яких обставин, які б свідчили про вчинення суддею Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. За змістом мотивувальної частини ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року, слідчим суддею фактично визнано те, що заява ОСОБА_6 за своєю суттю та змістом не є заявою про злочин.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи, грунтуються на вимогах закону. Так, за змістом ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь - яка заява чи повідомлення адресовані слідчому, дізнавачу чи прокурору, а лише та заява чи повідомлення, яка містить відповідну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення. Діючий КПК України не містить вимог до форми та змісту заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, із змісту ч.5 ст. 214 КПК України, якою регламентовано перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР можливо зробити висновок про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим чи заявником, а також достатню кількість інформації, яка дає можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Проаналізувавши заяву ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у цій заяві не викладені обставини, які би указували на вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлювало виконання слідчим, прокурором вимог п.п. 4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України. Із таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується і звертає увагу на те, що у своїй заяві ОСОБА_6 указується фактично на незгоду з прийнятим суддею Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_7 рішенням у провадженні №11сс-4823/110/20.
Із урахуванням положень п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України про обов`язковість судового рішення, зазначені судові рішення не можуть піддаватись ревізії, висновки, які зроблені у цих рішеннях, є обов`язковими до виконання, перегляд цих висновків може бути здійснений лише судовими органами у порядку, передбаченому законом. Внесення відомостей до ЄРДР по факту ухвалення не скасованих і не змінених на даний час рішень судом апеляційної інстанції указує на факт втручання позасудового органу у судове рішення, що є неприпустимим з точки зору зазначених вище положень Конституції України та указує на правильність ухваленого слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення. Так, слідчим суддею не було порушено вимог ч.1 ст. 370 КПК України. Ухвалене ним рішення ґрунтується на вимогах закону, прийняте слідчим суддею у межах наданої йому компетенції та є належним чином вмотивованим. Слідчим суддею не було зроблено жодних висновків про відсутність складу злочину. Аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали дає підстави стверджувати про те, що слідчим суддею зроблені висновки щодо заяви ОСОБА_6 на предмет віднесення її до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Колегія суддів, на підтвердження висновків слідчого судді відмічає те, що дійсно заява ОСОБА_6 , зміст якої викладений в його скарзі до слідчого судді на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, не містить викладу обставин, які дають підстави зробити висновок про наявність кримінального правопорушення та прийняти рішення про попередню його кваліфікацію.
Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Ухвала слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 рокупро відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Поновити ОСОБА_6 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4