ЄУН № 336/1991/21
пр. № 1-в/336/82/2021
УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.07.2019 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.07.2019 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням положень ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_5 засуджено до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням обов?язків періодичної явки для реєстрації до органу пробації, повідомлення органу пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання у зв`язку з невиконанням останнім обов`язків, покладених на нього судом, а також притягненням до адміністративної відповідальності.

Представник органу пробації вказувала судовому засіданні, підтримуючи подання, що ОСОБА_5 не з`являвся для реєстрації до органу пробації у 2019-2020 роках, що обумовило звернення із подання про скасування звільнення від відбування покарання, водночас судом було відмовлено у поданні, оскільки неявка засудженого для реєстрації не мала систематичного характеру. Водночас, ОСОБА_5 після ухвалення судом рішення за першим поданням знову допускав порушення обов`язків, покладений на нього судом, а також і притягувався до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Як вбачається з матеріалів особові справи, після надходження вироку суду на виконання, постановою від 16.09.2019 року засудженому встановлені дні явки для реєстрації, а саме 1, 3 понеділок кожного місяця, а також роз`яснені наслідки невиконання обов`язків, що покладені судом, про що наявна відповідна розписка.

У зв`язку із неявкою засудженого для реєстрації 21.10.2019 року та 18.11.2019 року органом пробації до суду скероване подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання, яке ухвалою суду від 24.02.2020 року було залишено без задоволення у зв`язку з відсутністю ознак систематичної неявки засудженого для реєстрації.

Водночас 08.01.2020 року, 06.04.2020 року, 21.04.2020 року, 04.05.2020 року, 15.02.2021 року, 05.04.2021 року та 19.04.2021 року ОСОБА_5 без поважних причин пропускав реєстрацію, а 17.02.2020 року з`явився для реєстрації у стані алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що засуджений систематично порушував протягом терміну випробування обов`язки, покладені на нього судом, не з`являючись для реєстрації.

Неявка засудженого до суду не є перешкодою для розгляду подання, адже засудженого в установленому порядку сповіщено про місце та час розгляду подання.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину. Як вказує ст. 166 ч. 2, 3 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Таким чином, суд, звільняючи засуджених від покарання з застосуванням ст. 75 КК України, в особі держави у такий спосіб надає засудженим можливість довести здатність жити у суспільстві, дотримуючись суспільних норм поведінки та не порушуючи закон, при цьому з метою перевірки того в який саме спосіб засуджений використовує таку можливість і покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В період терміну випробування для успішного його проходження та для отримання можливості після його закінчення бути звільненим від відбування покарання остаточно засуджений має не допустити жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом, а також своєю поведінкою довести, що він здатен вести спосіб життя, притаманний законослухняному громадянину.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що засуджений, якому було роз`яснено і судом, і інспектором органу пробації в доступній формі як обов`язковість неухильного виконання обов`язків покладених вироком суду, так і можливість негативних наслідків у разі такого невиконання, систематично не з?являвся для реєстрації, є раніше судимим неодноразово, не працює, що свідчить про очевидне небажання виправлятись, тож умови звільнення від покарання не дотримав, у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення подання та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2019 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 3 роки, задовольнити.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2019 року за ст. 185 ч. 2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1