Справа № 753/7220/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3583/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 2 вересня 2020 року,яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороне, Жашківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.11.2004 року Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

10.08.2007 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
23.07.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

16.08.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання.Вироком вирішено питання речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, ОСОБА_7 15.04.2020 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т., Бажана, 3-В, помітив неподалік підземного переходу станції метро "Позняки" припаркований велосипед сірого кольору з написом «Next bice» з серійним номером (OL 002.855), котрий на праві власності належить ТОВ «НЕКСТБАЙК КИЇВ» , поблизу якого нікого з перехожих не було. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний корисливий умисел направлений на викрадення чужого майна, вчинене повторно. Реалізуючи злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, оглянувшись по сторонах та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, підійшов до припаркованого велосипеду «Next bice» з серійним номером (OL 002855), вартість якого 17 091 гривня 59 копійок, та спробувавши їхати на ньому ОСОБА_7 зрозумів, що колеса заблоковані в результаті чого, він взяв велосипед в руки та поклавши його на плече покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим велосипедом завдавши ТОВ «НЕКСТБАЙК КИЇВ» матеріального збитку на загальну суму 17 091 гривня 59 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону ст.75 КК України, яка не підлягає застосуванню, та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років обмеження волі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом не надано належної і достатньої правової оцінки конкретним обставинам справи та даним про особу обвинуваченого, який вчинив нетяжкий корисливий злочин проти власності, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має чотири судимості, в тому числі і за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, що вказує на стійке бажання обвинуваченого легким способом збагатитися за рахунок чужого майна. Вважає, що судом не наведено жодних переконливих доводів щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин,викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 185 КК Україниу виді чотирьох років позбавлення волі судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, належним висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання. Також судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття та констатовано відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Таким чином, судом враховані як ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, так і дані про особу обвинуваченого, що спростовує доводи апеляційної скарги прокурора про недотримання вимог ст..65 КК України при обранні виду та розміру покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
У той же час, доводів на підтвердження вимог про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, яке за видом є більш м`яким ніж визначено судом першої інстанції, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.
Відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як випливає із змісту вироку, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання з випробуванням, приймаючи до уваги нетяжкий характер вчиненого злочину, відсутність цивільного позову і заподіяної матеріальної шкоди, відношення обвинуваченого до вчиненого, його вік, а також обставини вчинення крадіжки, предметом якої був велосипед.
Колегія суддів вказаний висновок суду першої інстанції вважає таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а доводи прокурора такими, що не спростовують його правильність і були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.
Також колегією суддів звертається увага на те, що прокурором при апеляційному розгляді не заявлялось клопотань про дослідження даних про особу ОСОБА_7 , про які зазначається в апеляційній скарзі, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх досліджувати самостійно, оскільки доводи апеляційної скарги направлені на погіршення становища обвинуваченого.
Та обставина, що обвинувачений є раніше судимою особою та відбував покарання у місцях позбавлення волі, не є перешкодою для застосування вимог ст.75 КК України та не свідчить про те, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 2 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: