Справа № 740/375/21
Провадження № 1-кп/740/202/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального правопорушення: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0001132 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 грудня 2020 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні «Автомийки» по вул. Борзнянський Шлях, 5 в м. Ніжині, маючи вільний доступ до автомобіля марки «Фольцваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , з особистих мотивів з метою незаконного використання автомобіля у власних цілях, запустив двигун даного автомобіля та незаконно заволодів ним, поїхавши у бік вул. Московської м. Ніжина, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатися ним, з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 246 236 грн. 35 коп., що перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, пояснивши, що 24.12.2020 року він та ОСОБА_8 працюючи на автомийці проводили хімчистку автомобіля «Фольцваген Гольф», належного потерпілій. Власник «Автомийки» ОСОБА_9 залишив ключі від автомобіля. Закінчивши роботу, він запропонував відвезти ОСОБА_8 додому цим автомобілем, перевіривши таким чином і стан автомобіля після мийки, а потім думав повернути автомобіль на місце. Дозволу на користування автомобілем йому ніхто не давав, посвідчення водія він не має і в цей день вживав спиртні напої. Рухаючись по вул. Чернігівській, автомобіль занесло і сталась ДТП, бо автомобіль в`їхав у стовп, зазнавши пошкодження. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що ключі від авто він не викрадав, а власник авто сам їх залишив.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 04 грудня 2020 року нею було придбано автомобіль «Фольцваген Гольф» за 8000 доларів США. 24 грудня 2020 року її чоловік відігнав автомобіль на автомийку. Оскільки працівники не встигали провести повну мийку, тому попросили залишити автомобіль у боксі до ранку і залишити ключі від нього. О 19-й годині їй зателефонували і повідомили, що її автомобіль був викрадений і розбитий. На даний час автомобіль не відремонтовано, коштів обвинувачений на ремонт не надавав. Внаслідок вчинення злочину, їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у перебуванні у стресовому стані протягом тривалого часу після ДТП, вона була позбавлена можливості пересуватись власним транспортом на який розраховувала під час карантинних обмежень, було порушено її звичайний спосіб життя, дану моральну шкоду вона оцінює в 30000 грн. Заявлений цивільний позов підтримала і просила задовольнити, а також просила призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працював на «Автомийці», разом із ОСОБА_7 24.12.2020 року власник автомийки ОСОБА_10 доручив йому помити та провести хімчистку автомобіля «Фольцваген» темно сірого кольору. Ключі від автомобіля ОСОБА_9 віддав ОСОБА_11 . Після того, як вони помили автомобіль, ОСОБА_7 запропонував відвезти його додому. ОСОБА_7 не говорив про те, що хтось дозволяв йому брати автомобіль. ОСОБА_7 вигнав автомобіль з боксу і вони поїхали в напрямку будинку ОСОБА_8 . Дорога була слизькою і на вул. Чернігівській автомобіль занесло і він вдарився в електроопору.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 24.12.2020 року його знайомий ОСОБА_13 попросив зробити хімчистку автомобіля «Фольцваген Гольф». Хімчистку повинні були робити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які стажувалися перед працевлаштуванням на «Автомийці». Близько 18-ї години він загнав вказаний автомобіль у бокс, сказав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 переодягатись і здати ключі охоронцю, а сам пішов додому. Ключі від автомобілів завжди залишались у боксі, а ключі від боксу зберігаються в охоронця. Коли вже був вдома, йому зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що сталася ДТП. Приїхавши на місце ДТП, побачив побитий автомобіль і збитий стовп, дізнався, що в автомобілі були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Ні ОСОБА_16 , ні ОСОБА_17 не уповноважували нікого користуватись їхнім автомобілем.
Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши надані матеріали справи суд вважає, що, крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доводиться наступними матеріалами кримінального провадження.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001132 від 25.12.2020 року (а.с.25-26) підтверджується, що 25.12.2020 року до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невідома особа заволоділа належним їй транспортним засобом марки «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 .
Протоколом огляду місця події від 24 грудня 2020 року та фото таблицею до нього (а.с. 34-38) зафіксовано огляд місця ДТП з участю автомобіля марки «Фольцваген» моделі «Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 39) власником автомобіля «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .
В матеріалах справи мається протокол огляду відеозапису від 25 грудня 2020 року, згідно з яким проведено огляд оптичного диска, наданого керівництвом ТОВ АТП «Відродження». Як вбачається з протоколу, на диску зафіксовано відеозапис подій, які відбувались за місцезнаходженням «Автомийки» - по вул. Борзнянський шлях, 5 в м. Ніжині 24 грудня 2020 року з 18 год. 20 хв. до 18 год. 59 хв., зокрема, як обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля «Фольксваген Гольф» сірого кольору, разом з пасажиром ОСОБА_8 , виїжджає з двору, де розміщена «Автомийка».
Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/125-21/36-АВ від 14.01.2021 року (а.с. 53-86) ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об`єм двигуна 1595 см3, номер кузова НОМЕР_2 , тип пального S (бензин/газ), з урахуванням зносу, станом на 24.12.2020 року становить 246 236,35 гривень; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля 246 236,35 гривень; вартість відновлювального ремонту 641 058, 29 гривень.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.12.2020 року, ОСОБА_7 підтвердив, що 24.12.2020 року він, разом із власником « ОСОБА_18 » ОСОБА_12 та іншим працівником - ОСОБА_8 проводили хімчистку автомобіля марки «Фольцваген». Після проведеної роботи, ОСОБА_12 пішов додому, залишивши ключі від мийки, щоб пізніше її закрили. Після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив покататись вказаним автомобілем і запропонував відвезти ОСОБА_8 додому, ключі від автомобіля були в «запаленні». Рухаючись по вул. Чернігівській поблизу будинку № 75 в м. Ніжині, автомобіль занесло і відбулося зіткнення з електроопорою.
Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина ОСОБА_7 доведена повністю, його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 289 України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що належить ОСОБА_4 , за що він повинен нести відповідальність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який в силу ст. 89 КК України несудимий, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставина, що пом`якшує покарання вказана в обвинувальному акті щире каяття не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і підлягає виключенню, оскільки обвинувачений не відшкодував та не намагався відшкодувати шкоду потерпілій, не приніс їй щирого вибачення, не намагався виправити наслідки вчиненого. Зазначений висновок знайшов своє підтвердження у позиціях Верховного суду, який у своїй постанові від 18.09.2019 року по справі № 166/1065/18 вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Зважаючи на викладене, врахувавши висновок досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до якого ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як високі, думку потерпілої, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 195/122/16-к, вирішуючи питання про призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву. Наявність у ОСОБА_7 корисливого мотиву при незаконному заволодінні транспортним засобом ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду встановлено не було, тому суд вважає за необхідне не призначати йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_4 дійсно завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок вчинення злочину та у зв`язку з пошкодженням автомобіля.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої, характер та обсяг душевних страждань, вимушені зміни у її житті, ступінь вини завдавача шкоди і його майновий стан, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, оцінює завдану ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 15000 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на її користь.

У відповідності до ч. 2 ст. 120, ч.1 ст. 124 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. У разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

В матеріалах справи міститься договір-доручення про надання правничої допомоги (витяг), укладений ОСОБА_4 з адвокатом ОСОБА_5 (а.с. 11), зі змісту якого вбачається, що потерпіла уповноважила адвоката ОСОБА_5 бути її представником та захищати інтереси у даному кримінальному провадженні під час досудового слідства та в Ніжинському міськрайонному суді; сума гонорару за послуги адвоката становить 20000 гривень. Квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 04.01.2021 року підтверджується, що потерпілою було проведено оплату послуг адвоката в сумі 20000 гривень (а.с. 13). Таким чином з обвинуваченого підлягає стягненню 20 000 гривень у відшкодування понесених потерпілою витрат на правову допомогу.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «GOLF» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок по справі на підставі ч.4 ст. 174 КПК України арешт слід скасувати.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта в розмірі 2451, 75 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з часу затримання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодувань витрат на правову допомогу.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 75 копійок витрат на залучення експерта за проведення експертизи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2020 року, на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «GOLF» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «GOLF» державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у її власності;
- DVD-R диск з відеозаписом за 24.12.2020 року з території ТОВ АТП «Відродження» - залишити в матеріалах справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1