Дата документу 24.05.2021 Справа № 325/92/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/92/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/813/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2021 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орденоносне Джанкойського району АР Крим, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.
Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду органом досудового розслідування встановлено, що на початку вересня 2020 року, у вечірній час доби, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зі столу у дворі вказаного домоволодіння, викрав мобільний телефон «Samsung GT-S3650» вартістю 500 гривень, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення вимог ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд безпосередньо не встановив фактичні обставини кримінального провадження, не сформулював обвинувачення, яке визнане доведеним, що унеможливлює оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого.
Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
До судового засідання апеляційного суду, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 не з`явились, на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, у зв`язку з чим, враховуючи приписи ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а його зміст повинен відповідати положенням ст. 374 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_8 не відповідає вказаним вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та безумовною підставою для скасування судового рішення.
Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, а вказав у мотивувальній частині, що «досудовим розслідуванням встановлено» вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою від 5 березня 2021 року в порядку ст. 379 КПК України було виправлено описку, допущену в оскаржуваному вироку, шляхом виключення фрази «досудовим розслідуванням встановлено, що» (а.с. 80-81).
Однак, колегія суддів вважає, що виправлення описки в частині вироку, яка стосується встановлення фактичних обставин кримінального провадження, є недопустимим, оскільки це змінює зміст проголошеного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції вказані порушення засад кримінального провадження, які стосуються встановлення фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини кримінального правопорушення та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.
Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.
Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 3 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4