УХВАЛА
Іменем України

29.04.2021 Справа №607/7697/21 Провадження № 1-кс/607/2508/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 27.04.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заруддя Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

29.04.2021 старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що 26.04.2021 приблизно о 18 год. 30 хв. у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його проживання, а саме у будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на побутовому ґрунті, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме умисне вбивство ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а також те, що протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи умисно, протиправно, цілеспрямовано та проявляючи свою зверхність та переважаючу силу, почав наносити ряд ударів по життєво важливих органах ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді просторих синців на лівій та правій половинні обличчя, синців повік обох очей, крововиливів та розтріскувань слизової оболонки губ, без ушкоджень їх облямівки, травматичної екстракції другого лівого і правого, четвертого правого верхніх зубів, численних синців та дрібних саден на верхніх та нижніх кінцівках просторого смугастого садна правої бокової поверхні тазу та верхньої третини правого стегна, перелому дев`ятого лівого ребра. Продовжуючи свій злочинний умисел, з метою спричинення потерпілій сильного фізичного болю та страждань ОСОБА_7 почав прикладати до тіла потерпілої розпалений предмет з паровою системою, ймовірно праску, чим спричинив останній термічні опіки поверхонь обличчя, передньої поверхні грудей, ділянки зовнішніх статевих органів, дихальних шляхів. З метою доведення свого умислу до кінця ОСОБА_7 закрив потерпілій отвори носа і рота, внаслідок чого остання померла, оскільки смерть її настала через механічну асфіксію від закриття отворів рота і носа.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000140 від 27.04.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Відтак слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Додатково зазначив, що підозра є необґрунтованою, а більшість доказів, наданих на її підтвердження, зокрема протоколи допиту свідків не місять посилання на обставини, які б свідчили, що саме ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення. Також заперечував наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків, так як, на думку захисника, будь-яких вагомих свідчень останніми не надано. Так само адвокат вважає, що відсутній і ризик знищити чи сховати знаряддя злочину, оскільки під час обшуку місця події таке знаряддя не було знайдене. Зазначив, що це свідчить про неефективність досудового розслідування, що, в свою чергу, не може бути підставою для тримання ОСОБА_7 під вартою. Також зазначив, що при виконанні своїх обов`язків як захисника у нього виникли обґрунтовані підстави вважати, що стан здоров`я підозрюваного є незадовільним і таким, що унеможливлює тримання останнього в умовах СІЗО.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1). переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2). знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3). незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4). перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5). вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27.04.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 27.04.2021, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями та неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Також ОСОБА_8 показала, що 27.04.2021 ОСОБА_7 прийшов до неї за місцем її роботи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також із синцями на голові та слідами крові на долонях рук; протокол свідка ОСОБА_9 від 27.04.2021, в якому зафіксовані покази останньої про те, що 26.04.2021 приблизно о 19 год. 15 хв. вона чула словесний конфлікт, який виник між ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_7 виражався на адресу дружини нецензурною лайкою та заганяв її до будинку, змушуючи ставати на коліна. Також показала, що конфлікти у сім`ї ОСОБА_10 виникали досить часто, ОСОБА_7 неодноразово бив свою дружину, в тому числі пательнею та праскою; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 № 350 від 28.04.2021, з якого вбачається, що смерть останньої не є природною та настала внаслідок механічної асфіксії від закриття отворів рота та носа.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Так, в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оц інюванні ризиків переховування. Також підозрюваний не має офіційного місця роботи, а його соціальні зв`язки є досить слабкими, що в сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя вважає, що даний ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Так само підтверджується і наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування ще триває та відбувається процес збирання доказів, відшукання та вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження. Зокрема, на даний час орган досудового розслідування ще не віднайшов знаряддя злочину, яким було спричинено термічні опіки ОСОБА_4 . Відтак, перебуваючи за місцем свого проживання, а не в умовах тримання під вартою, ОСОБА_7 зможе безперешкодно знищити чи сховати вказані речі з метою перешкодити слідству довести його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризику впливати на потерпілу та свідка у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілої і свідка, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Враховуючи, що ОСОБА_7 особисто знайомий з потерпілою, яка є дочкою ОСОБА_4 , та свідком ОСОБА_11 , яка є його сусідкою, а тому з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у непередбачений законом спосіб.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим. З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, недостатності доказів та відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і приймає до уваги, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, однак не має постійного місця роботи, його соціальні зв`язки не є міцними, а також зважає на відсутність належних та допустимих доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО, та доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинене із застосуванням до ОСОБА_4 насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.

Щодо доводів захисника про неналежний стан здоров`я підозрюваного слідчий суддя зазначає таке.

У судовому засіданні захисник зазначив, що при спілкуванні з ОСОБА_7 у нього виникли обґрунтовані підстави вважати, що стан здоров`я останнього є незадовільним і таким, що унеможливлює тримання підозрюваного в умовах СІЗО, а тому заявив клопотання про витребування висновку медичного обстеження, яке було проведене під час поміщення ОСОБА_7 до ізолятору тимчасового тримання.

Разом з тим прокурор у судовому засіданні заперечував щодо такого клопотання захисника. Зазначив, що згідно з порядком поміщення до ІТТ такий медичний огляд проводиться обов`язково та у разі наявності підстав вважати, що стан здоров`я особи є незадовільним, така особа поміщається до медичного закладу. Оскільки таких дій щодо ОСОБА_7 вчинено не було, відповідно і немає підстав вважати, що стан здоров`я останнього є незадовільним.

Заслухавши учасників судового провадження у цій частині та враховуючи вимоги ст. 206 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою забезпечення належного захисту прав підозрюваного необхідно провести медичне обстеження ОСОБА_7 .

Відтак слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 для визначення стану здоров`я останнього та встановлення можливості його перебування в умовах СІЗО.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити повністю.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Встановити строк дії ухвали до 25.06.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_7 .
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1