УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2021 Справа №607/13179/19

провадження №1-кп/607/487/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Тернополі, клопотання про застосування до:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Тернополя, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0000866 від 14 березня 2019 року, примусових заходів медичного характеру, за участю сторін кримінального провадження:

-прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4

-особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3

-законного представника ОСОБА_5

-захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
14.03.2019, близько 15:45, ОСОБА_3 , яка перерубувала у приміщенні ТРЦ «Подоляни», що за адресою: вул. Текстильна, 28, в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності,демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті безпричинно розпочала конфлікт із ОСОБА_7 , в ході якого діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, нанесла декілька ударів лівою рукою (близько трьох) в ділянку обличчя та декілька ударів правою ногою (близько двох) в ділянку лівого стегна ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки верхньої губи обличчя та лівого стегна із ознаками забиття м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, внаслідок дій ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілої ОСОБА_7 наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободи та особистої недоторканості.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Встановлено, що згідно інформації з Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_3 отримує медичну допомогу у лікаря психіатра амбулаторно поліклінічного відділення з діагнозом «параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом ».

04.04.2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_8 призначено ОСОБА_3 судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КНП «Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №160 від 04.04.2019 року, ОСОБА_3 , на момент вчинення суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), страждала та на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, що досягає рівня хронічного психозу внаслідок чого не могла та на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, з мотивів викладених у ньому.

В судовому засіданні особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 від надання показань відмовилася в порядку ст.63 Конституції України, не заперечивши щодо застосування до неї примусових заходів медичного характеру .

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не заперечили з приводу застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Так, відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-висновком судово психіатричного експерта №160 від 04.04.2019 року КНП «Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР , відповідно до якого ОСОБА_3 на момент вчинення суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину) страждала, та на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, що досягає рівня хронічного психозу внаслідок чого не могла та на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом;

- випискою із історії хвороби ОСОБА_3 наданої КНП «Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР №11120, відповідно до якої ОСОБА_3 з 31.12.2020 р. по 20.01.2021 р. перебувала повторно, вперше у даному році, на стаціонарному лікуванні та їй встановлений діагноз параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом;

-висновком судово психіатричного експерта №229 від 11.05.2021 р. КНП «Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР, відповідно до якого ОСОБА_3 на період часу до якого відносяться інкриміновані їй діяння страждала хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, що досягає рівня хронічного психозу, тому вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, стан ремісії, тому вона не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявність зазначеного психічного захворювання є підставою застосувати до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , зокрема остання показала, що при вході в ТРЦ «Подоляни», що в м.Тернополі по вул.Текстильна, 28ч, її безпричинно в спину штовхнула ОСОБА_3 , розпочавши в подальшому кричати та ображати нецензурними словами. В подальшому ОСОБА_3 завдала їй три удари рукою в обличчя, що спричинило до садна верхньої губи. На зазначенні дії ОСОБА_3 вона захищалася. Відійшовши, її знову наздогнала ОСОБА_3 розпочавши завдавати їй удари ногами в ділянку стегна.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила суспільно небезпечне діяння, яке виразилось у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

З огляду на вище наведенні докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яке було скоєне останньою у стані неосудності, тому до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння і тому з урахуванням цих вимог.

З огляду на викладене, заслухавши думки сторін кримінального провадження, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_3 психічного розладу, зокрема дані, що містяться у останньому висновку судово-психіатричного експерта №229 від 11.05.2021 р., згідно якого ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, всупереч клопотання слідчого погодженого прокурором, тому суд вважає, що клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом слід задовольнити частково, застосувавши до ОСОБА_3 у зв`язку з наявним у неї психічним розладом, саме примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, яке рекомендоване як необхідне комісійною експертизою згідно згаданого висновку судово психіатричного експерта №229 від 11.05.2021 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000866 від 14 березня 2019 року, за вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Тернополя, проживаючої в АДРЕСА_1 ) примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддяОСОБА_1