Справа № 461/1915/21
Провадження № 1-кс/461/1535/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_4 , в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.02.2021 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000312 від 29.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України, якою у задоволенні клопотання про надання інформації щодо вилученого майна відмовлено та зобов`язати слідчого надати інформацію та копії відповідних документів.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що в рамках вказаного кримінального провадження, 27.09.2020 року співробітниками СУ ГУНП у Львівській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, було вилучене певне майно, що належить ОСОБА_4 . 29.09.2020 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 постановлено ухвалу про накладення арешту на зазначене майно (справа №461/5688/20, провадження 1кс/461/6394/20), за клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП У Львівській області ОСОБА_6 10.02.2021 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся засобами поштового зв`язку до старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 із клопотанням про надання інформації щодо вилученого майна, у зв`язку з тим, що з моменту вилучення вказаного майна пройшло більше, ніж 4 місяці, однак, жодної інформації у власника вилученого майна, з приводу проведення будь-яких досліджень з таким, результатів цих досліджень та щодо необхідності подальшого арешту такого, немає. Крім того, в прохальній частині вказаного клопотання адвокат ОСОБА_3 просив надати інформацію та копії відповідних документів. 24.02.2021 року засобами поштового зв`язку було отримано відповідь старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 №С-39/16/05-21 від 17.02.2021 року разом з постановою від 16.02.2021 року про відмову в задоволенні клопотання, яку вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. У кримінальному провадженні №0000312 від 29.04.2020 року до цього час у жодній особі не повідомлено про підозру, відтак, ОСОБА_4 у зв`язку з вилученням у неї майна, перебуває у статусі третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адже у будь-який момент може бути скасований, як необґрунтовано накладений, так і у зв`язку з відсутністю подальшої необхідності арешту майна. Єдиним можливим способом отримання інформації щодо існування необхідності подальшого арешту вказаного майна, є отримання інформації щодо здійснення з майном будь-яких досліджень або інших процесуальних дій та результатів цих досліджень. Клопотання про надання інформації щодо вилученого майна було подане в порядку ст.220 КПК України, однак, постанова про відмову в задоволенні такого не вирішує заявлені у такому вимоги. Власник не має жодних відомостей щодо вилученого в неї майна, чи здійснювались з таким будь-які дослідження чи існує необхідність у подальшому арешті такого. Зазначає, що є незрозумілим твердження в мотивувальній частині постанови слідчого про те, що у зав`язку з тим, що він приймає рішення щодо надання відомостей досудового розслідування, надати їх не представляється можливим. Вважає, що таке твердження слідчого жодним чином не стосується поданого адвокатом ОСОБА_3 клопотання, оскільки не відбувається жодного втручання в процесуальну діяльність слідчого. Відтак, вважає, що зміст зазначеної постанови слідчого свідчить про формальний підхід до вирішення клопотання, без надання належної оцінки доводам, викладеним у клопотанні та містить послання на положення КПК України без наведення належних мотивів їх застосування. А тому, у власника майна наявні всі підстави для звернення з відповідних клопотанням про надання інформації щодо вилученого майна, оскільки це є єдиним засобом отримання такої інформації з приводу існування необхідності подальшого арешту майна.

12.03.2021 року адвокат ОСОБА_3 скерував на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі скаржника та її представника за наявними у справі матеріалами та просив задоволити скаргу.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині того, що стосується арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосується арешту майна, та отримує їх копії у випадку та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000312 від 29.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

10.02.2021 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 скеровано на адресу старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 клопотання про надання інформації щодо вилученого майна у кримінальному провадженні №0000312 від 29.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 16.02.2021 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10.02.2021 року в інтересах ОСОБА_4 відмовлено.

Згідно вказаної постанови, володільцем вилученого в ході обшуку у даному кримінальному провадженні майна є ОСОБА_4 , тобто, є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт в розумінні ст.64-2 КПК України.

Крім того, в ході судового розгляду, слідчим суддею встановлено, що станом на момент розгляду даної скарги, вилучене у ОСОБА_4 майно не повернуто.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що приймаючи постанову від 16.02.2021 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчий формально підійшов до вирішення клопотання та необґрунтовано відмовив у задоволенні такого.

Вимогами статті 222 КПК України передбачено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Разом з тим, незалежно від обґрунтування, не може бути обмежено підозрюваного та сторону захисту в ознайомленні із загальнодоступними документами, оригінали яких знаходяться в матеріалах досудового розслідування. Право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на захист.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вимоги скаржника в частині скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 14.05.2020 року є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в розумінні ст. 62-4 КПК України, заявник має статус третьої особи, а тому, має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в частині накладення арешту на майно, яке як належить їй на праві власності.

Щодо вимог скаржника про зобов`язання слідчого надати запитувану інформацію, зазначену у клопотанні, така до задоволення не підлягає, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України.

Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду якої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10.02.2021 року.

Керуючись ст.ст. 36-2, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 - задоволити частково.

Постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 16.02.2021 року про відмову у задоволенні клопотання скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000312 від 29.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України об`єктивно і всебічно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про надання інформації щодо вилученого майна. У разі повної або часткової відмови в задоволенні такого - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити адвокату ОСОБА_3 , а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин таку надіслати йому.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1