печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0007660 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0007660 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, прокурор зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0007660 від 30.04.2013 за підозрою ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, в період з 2006 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) по 14.06.2013 вчинила шахрайські дії відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авіста-Інвест» () в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Так, 18.01.1999 Шевченківською районною в місті Києві адміністрацією за результатами розгляду заявки та додатків, поданих ОСОБА_6 , зареєстровано приватне підприємство «Ерідан» (код ЄРДПОУ 30181190), засновником та одноосібним власником якого було зазначено останнього.

У подальшому, на підставі особистої заяви ОСОБА_6 від 26.11.2012, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованої в реєстрі без номеру, та на підставі рішення як одноосібного власника засновника ПП «Ерідан» № 29 від 27.11.2012, його виведено зі складу учасників (засновників) ПП «Ерідан».

На початку 2005 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, а саме заволодіння грошовими коштами невизначеного кола осіб шляхом зловживання довірою, вступила у попередню злочинну змову із ОСОБА_6 , який розробив злочинний план, направлений на здійснення заходів щодо пошуку потенційних інвесторів у будівництво з метою подальшого заволодіння належними їм грошовими коштами шляхом зловживання довірою, під приводом укладання з ними відповідних договорів інвестування, не маючи наміру на виконання будь-яких зобов`язань по таким договорам, та в дійсності маючи намір укласти з іншим суб`єктом підприємницької діяльності завідомо нікчемний правочин, який у подальшому міг би бути оскаржений до суду, з метою здійснення державної реєстрації речових прав на збудований об`єкт нерухомого майна за ПП «Ерідан», для позбавлення інвесторів можливості реєстрації за ними права власності на об`єкти нерухомості, в будівництво яких останні інвестували грошові кошти на користь ПП «Ерідан».

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали розповсюджувати серед знайомих платоспроможних осіб інформацію про початок будівництва ПП «Ерідан» офісного центру по АДРЕСА_1 , спонукаючи вказаних осіб до інвестування коштів у будівництво та не маючи при цьому наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо передачі нерухомого майна у власність особам чи повернення отриманих коштів. Крім того, з метою надання видимості справжності своїм намірам та введення осіб в оману, ОСОБА_6 прийняв рішення використати ПП «Ерідан» у реалізації вказаного злочинного плану.

З цією метою, 01.04.2005 наказом № 3 засновника ПП «Ерідан» ОСОБА_6 на посаду директора вказаної юридичної особи призначено ОСОБА_5 .

У подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_7 , не повідомляючи останнього щодо дійсності своїх намірів та зловживаючи його довірою, з пропозицією виступити інвестором у будівництві частини офісних приміщень адміністративної будівлі пункту технічного обслуговування з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 , запевнивши останнього, що не пізніше 30.12.2006 об`єкт інвестування буде збудовано та у місячний термін після його введення в експлуатацію оформлено право власності за інвестором.

Не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 довірився останнім та 06.01.2006 уклав договір № 1/06 з ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 .

Відповідно до умов договору, директор ПП «Ерідан» ОСОБА_5 зобов`язувалася своїми силами та засобами за рахунок коштів ОСОБА_7 збудувати та передати останньому шляхом підписання акта прийому передачі частини офісних приміщень на третьому поверсі будівлі за вказаною вище адресою у кількості 13 кімнат орієнтовною площею 500 кв. м, а ОСОБА_7 у свою чергу зобов`язувався здійснити відповідне фінансування будівництва та прийняти його у власність на умовах цього договору.

ОСОБА_5 , яка діяла у відповідності до заздалегідь розробленого злочинного плану, не мала на меті виконувати умови зазначеного договору в частині передачі ОСОБА_7 офісних приміщень.

Так, діючи в межах укладеного договору, сприймаючи вказаний правочин як дійсний, довіряючи ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , не усвідомлюючи, що останні не мають наміру виконувати умови договору та не передбачаючи можливості зловживання довірою з їх сторони, ОСОБА_7 в період з 27.01.2006 по 26.12.2006 у безготівковій формі перерахував на розрахункові рахунки ПП «Ерідан» кошти у сумі 1 262 500 (один мільйон двісті шістдесят дві тисячі п`ятсот) гривень.

У подальшому, а саме 22.06.2006 між ОСОБА_7 та ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_5 укладено додаток № 3 до договору № 1/06 від 06.01.2006, яким змінено орієнтовну площу частини об`єкту будівництва та визначено її у розмірі 350 кв. м

Крім того, 12.09.2006 між ОСОБА_7 та ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_5 укладено додаток № 5 до договору № 1/06 від 06.01.2006, яким змінено орієнтовну площу частини об`єкту будівництва та визначено її у розмірі 250 кв. м, з яких орієнтовно 190,7 кв. м виділяються за корисну площу, а орієнтовно 59,3 кв. м площа коридору та санвузлів.

Таким чином, станом на 26.12.2006 ОСОБА_7 виконано умови договірних зобов`язань шляхом забезпечення відповідного фінансування об`єкту будівництва у повному обсязі.

Проте, не маючи наміру виконувати зобов`язання перед інвесторами будівництва, зокрема ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами останнього, достовірно знаючи про те, що відповідно до інвестиційного договору, укладеного з ОСОБА_7 , право власності на збудовані приміщення мали перейти останньому та не могли бути зареєстровані за ПП «Ерідан», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили вчинити завідомо нікчемний правочин відносно вказаних приміщень, який у подальшому міг би бути оскаржений до суду, визнавши при цьому право власності на об`єкт будівництва за ПП «Ерідан».

Так, з метою реалізації вказаного злочинного плану, незважаючи на наявні заборони та обмеження на право розпорядження новоствореним об`єктом нерухомого майна, зокрема на зобов`язання щодо передачі частини офісних приміщень ОСОБА_7 та попри наявний договір іпотеки, укладений 06.05.2008 між відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» () та ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , зареєстрований за № 3945, предметом якого є будівля офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону відчуження на зазначене майно, зареєстровану за №3946, 30.12.2008 між ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , яка діяла на виконання спільного злочинного умислу за вказівкою ОСОБА_6 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеюрконсалтинг» () в особі директора ОСОБА_10 та товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненська правова компанія» () в особі директора ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.05.2009 у справі № 19/67 визнано недійсним вищезазначений договір купівлі-продажу у зв`язку із відсутністю його нотаріального посвідчення. Право власності на будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ПП «Ерідан».

Також, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі зазначеного рішення суду зареєстровано згідно з Реєстраційним посвідченням № 006238 комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 23.09.2009 за ПП «Ерідан».

Після чого, 10.06.2011 Державною архітертурно-будівельною інспекцією в місті Києві зареєстровано декларацію за № КВ5 про готовність об`єкта до експлуатації та введено в експлуатацію будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Утім, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи діяти відповідно до спільного злочинного плану, маючи реальну можливість виконати передбачені договором зобов`язання, не вживали заходів щодо передачі приміщень ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, з метою введення в оману

ОСОБА_7 щодо наміру виконання зобов`язань згідно договору № 1/06 від 06.01.2006, між ним та ПП «Ерідан» 25.12.2009 укладено додаткову угоду до зазначеного договору, якою продовжено термін його дії до 25.12.2011.

У подальшому, для завершення свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 розпочав дії, спрямовані на продаж нежитлових приміщень третього поверху адміністративної будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1 . З цією метою останній і здійснив підшукання осіб, які мають намір придбати вказане нерухоме майно, ввівши їх в оману та запевнивши, що вказані приміщення нікому іншому не продані, не подаровані, іншим способом не відчужені, не передані в іпотеку, в спорі, під забороною (арештом) та в податковій заставі не перебувають, не є предметом обтяження, прав щодо них у третіх осіб немає.

Так, 13.06.2011 директор ПП «Ерідан» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , на виконання раніше розробленого та обумовленого злочинного плану, реалізуючи спільний злочинний намір, незважаючи на наявні заборони та обмеження на право розпорядження новоствореним об`єктом нерухомого майна, зокрема на зобов`язання щодо передачі частини офісних приміщень ОСОБА_7 та попри наявний договір іпотеки, укладений 06.05.2008 між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , факт виконання ОСОБА_7 своїх зобов`язань по вказаному договору в повному обсязі, здійснила відчуження нежитлових приміщень третього поверху на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Медичне консалтингове агентство» ().

У результаті вчинених шахрайських дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було завдано ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 1 262 500 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на початку квітня 2008 року (більш точні час і час досудовим розслідуванням не встановлені), у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_6 звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього щодо дійсності своїх намірів, зловживаючи його довірою, запропонував виступити інвестором у будівництві частини офісних приміщень адміністративної будівлі пункту технічного обслуговування з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 , запевнивши останнього, що у строк не пізніше 29.02.2009 року об`єкт інвестування буде збудовано та передано йому на підставі акта прийому передачі.

Не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 довірився останнім та 14.04.2008 уклав договір № 1/08 з ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 на будівництво частини офісних приміщень адміністративної будівлі пункту технічного обслуговування з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов договору ПП «Ерідан» зобов`язується своїми силами та засобами за рахунок коштів ОСОБА_8 збудувати та передати останньому частину офісних приміщень об`єкта будівництва за вказаною вище адресою на четвертому поверсі у кількості 6 кімнат, орієнтовною площею 200 кв. м У свою чергу, ОСОБА_8 зобов`язується здійснити відповідне фінансування будівництва та прийняти його у власність на умовах цього договору.

Так, діючи в межах укладеного договору, сприймаючи вказаний правочин як дійсний та довіряючи ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у період часу з 18.04.2008 по 17.12.2008 у безготівковій формі перераховано на розрахункові рахунки ПП «Ерідан» кошти у сумі 3 629 000 гривень.

Таким чином, станом на 17.12.2008 ОСОБА_8 забезпечено відповідне фінансування об`єкту будівництва у повному обсязі.

Проте, не маючи наміру виконувати зобов`язання перед інвесторами будівництва, зокрема ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами останнього, достовірно знаючи про те, що відповідно до інвестиційного договору, укладеного з ОСОБА_8 , право власності на збудовані приміщення мали перейти останньому, та не могли бути зареєстровані за ПП «Ерідан», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили вчинити завідомо нікчемний правочин відносно вказаних приміщень, який у подальшому міг би бути оскаржений до суду, визнавши, при цьому, право власності на об`єкт будівництва за ПП «Ерідан».

Так, з метою реалізації вказаного злочинного плану, незважаючи на наявні заборони та обмеження на право розпорядження новоствореним об`єктом нерухомого майна, зокрема на зобов`язання щодо передачі частини офісних приміщень ОСОБА_8 та попри наявний договір іпотеки, укладений 06.05.2008 між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , зареєстрований за № 3945, предметом якого є будівля офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону відчуження на зазначене майно, зареєстровану за № 3946, 30.12.2008 між ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , яка діяла на виконання спільного злочинного умислу за вказівкою ОСОБА_6 , ТОВ «Рівнеюрконсалтинг» в особі директора ОСОБА_10 та ТОВ «Рівненська правова компанія» в особі директора ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.05.2009 у справі № 19/67 визнано недійсним вищезазначений договір купівлі-продажу у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення договору. Право власності на будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ПП «Ерідан».

Також, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі зазначеного рішення суду зареєстровано згідно з Реєстраційним посвідченням № 006238 комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 23.09.2009 за ПП «Ерідан».

Після чого, 10.06.2011 Державною архітектурно-будівельною інспекцією в місті Києві зареєстровано декларацію за № КВ5 про готовність об`єкта до експлуатації та введено в експлуатацію будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Утім, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи діяти відповідно до спільного злочинного плану, маючи реальну можливість виконати передбачені договором зобов`язання, не вживали заходів щодо передачі приміщень ОСОБА_8 .

Так, з метою прикриття своєї незаконної діяльності та дійсних намірів, спрямованих на заволодіння коштами ОСОБА_8 , а також у зв`язку із невиконанням умов договору № 1/08, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, 22.10.2012 між директором ПП «Ерідан» ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено додаткову угоду до Договору № 1/08 від 14.04.2008 про розірвання договору, за якою ПП «Ерідан» до 30.11.2012 зобов`язалося повернути на рахунок ОСОБА_8 сплачені ним кошти за Договором у сумі 3 629 000 гривень.

У подальшому, а саме 25.10.2012 директор ПП «Ерідан» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , здійснила відчуження нежитлових приміщень другого та четвертого поверхів загальною площею 882,4 кв. м, що складає 20/100 частин від будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1 , на користь підконтрольного їм ТОВ «АКСЕПТ-БУД», директором та засновником якого є ОСОБА_12 .

Жодних заходів щодо повернення ОСОБА_8 сплачених ним на виконання умов договору коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вжито.

Таким чином, у результаті вчинених шахрайських дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 завдано майнової шкоди у розмірі 3 629 000 гривень, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, між директором ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_5 , яка діяла за вказівкою ОСОБА_6 , та ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» 06.05.2008 укладено кредитний договір № 90-2008 (далі кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» зобов`язується надати ПП «Ерідан» кредит у розмірі 5 000 000 гривень, та на умовах, встановлених договором, а ПП «Ерідан» зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. При цьому, кредит надається ПП «Ерідан» для фінансування витрат, пов`язаних з будівництвом офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, з метою створення видимості дійсності намірів на виконання умов кредитного договору директором ПП «Ерідан» ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 3945 з ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», за яким в забезпечення виконання основного зобов`язання ПП «Ерідан» передає в іпотеку офісний центр і пункт технічного обслуговування автомобілів, площею забудови 657,5 кв. м, загальною площею 4485,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який має стати власністю ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» в майбутньому та на який накладено заборону відчуження зазначеного майна зареєстровану в реєстрі за № 3946.

Проте, не маючи наміру на виконання зобов`язань перед ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння отриманими кредитними коштами, достовірно знаючи про те, що відповідно до кредитного та іпотечного договорів право власності на збудовані приміщення мали перейти останньому, та не могли бути зареєстровані за ПП «Ерідан», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили вчинити завідомо нікчемний правочин відносно вказаних приміщень, який у подальшому міг би бути оскаржений до суду, визнавши, при цьому, право власності на об`єкт будівництва за ПП «Ерідан».

Так, з метою реалізації вказаного злочинного плану, незважаючи на наявні заборони та обмеження на право розпорядження новоствореним об`єктом нерухомого майна, зокрема на зобов`язання щодо передачі частини офісних приміщень ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та попри наявний договір іпотеки, укладений 06.05.2008 між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , зареєстрований за № 3945, предметом якого є будівля офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону відчуження на зазначене майно, зареєстровану за №3946, 30.12.2008 між ПП «Ерідан» в особі директора ОСОБА_5 , яка діяла на виконання спільного злочинного умислу за вказівкою ОСОБА_6 , ТОВ «Рівнеюрконсалтинг» в особі директора ОСОБА_10 та ТОВ «Рівненська правова компанія» в особі директора ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.05.2009 у справі № 19/67 визнано недійсним вищезазначений договір купівлі-продажу у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення договору. Право власності на будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ПП «Ерідан».

Також, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі зазначеного рішення суду зареєстровано згідно з Реєстраційним посвідченням № 006238 комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 23.09.2009 за ПП «Ерідан».

Після чого, 10.06.2011 Державною архітектурно-будівельною інспекцією в місті Києві зареєстровано декларацію за №КВ5 про готовність об`єкта для експлуатації та введено в експлуатацію будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 4485,8 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Григорія Андрющенка, 4-Г.

У подальшому, 06.08.2009 між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», ПП «Ерідан» та ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест», укладено договір про відступлення прав вимоги до кредитного договору № 90-2008 від 06.05.2008 року, за яким всі права і обов`язки за кредитним договором №90-2008 від 06.05.2008 та права та обов`язки Іпотекодержателя перейшли до ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест», при цьому останні не були усвідомлені про злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, 08.08.2010 між ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» та ПП «Ерідан» в особі представника за довіреністю ОСОБА_12 , який діяв за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте не був обізнаний про злочинний план останніх, укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 90-2008 від 06.05.2008, за яким термін дії зазначеного кредитного договору продовжено до 01.01.2011 та визначено, що станом на 01.06.2010 заборгованість становила 5 880 424,20 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, діючи відповідно до раніше розробленого плану, з метою введення ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» в оману та створення видимості дійсності намірів щодо виконання умов кредитного договору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період з 18.06.2010 по 28.12.2012 частково погасили заборгованість на загальну суму 4 200 000 грн. Після цього, з метою унеможливлення майбутнього стягнення в частині подальших виплат, 08.06.2010 запропонували розірвати договір іпотеки від 06.05.2008 та укласти нові договори, відповідно до яких, предметом іпотеки визначити частину приміщень офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , а решту приміщень, які не будуть обтяжені, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 реалізують з метою погашення суми позики за рахунок отриманих грошових коштів.

Так, 09.06.2010 між ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» в особі директора ОСОБА_13 та ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_12 , який діяв на підставі довіреності і не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладено договір іпотеки №5323, предметом якого визначено приміщення шостого і сьомого поверхів офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1019,8 кв. м, із зазначенням суми позики у розмірі 5 880 424, 20 грн. Відповідно до умов зазначеного договору, 09.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 накладено заборону відчуження зазначених приміщень, зареєстровану в реєстрі за № 5324-2.

Також, 09.06.2010 між ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» в особі директора ОСОБА_13 та ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_12 , який діяв на підставі довіреності і не був усвідомлений про злочинний план ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладено договір іпотеки № 5325, предметом якого визначено приміщення третього та четвертого поверхів офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1421,3 кв. м із зазначенням суми позики у розмірі 5 880 424, 20 грн. Відповідно до умов зазначеного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 09.06.2010 накладено заборону відчуження зазначених приміщень, зареєстровану в реєстрі за № 5326-3.

Окрім того, 09.06.2010 між ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» в особі директора ОСОБА_13 та ПП «Ерідан» в особі ОСОБА_12 , який діяв на підставі довіреності, та не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладено договір іпотеки № 5327, предметом якого визначено приміщення п`ятого поверху офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 578,3 кв. м із зазначенням суми позики у розмірі 5 880 424, 20 грн. Відповідно до умов зазначеного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 09.06.2010 накладено заборону відчуження зазначених приміщень зареєстровану в реєстрі за № 5328-4.

У подальшому, ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності, своїм рішенням від 27.11.2012 № 29 як засновник ПП «Ерідан ввів до складу учасників (засновників) Підприємства ОСОБА_15 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , одночасно передавши їй корпоративні права та 100% Статутного фонду Підприємства.

Так, 27.11.2012 рішенням № 1 одноосібного власника засновником ПП «Ерідан» ОСОБА_15 затверджено Статут ПП «Ерідан» у новій редакції (далі Статут).

Так, рішенням засновника ПП «Ерідан» ОСОБА_15 №2 від 14.01.2013 ОСОБА_5 звільнено з посади директора ПП «Ерідан» та призначено ОСОБА_16 .

У подальшому, ОСОБА_15 , діючи за вказівками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , не будучи при цьому обізнаною про злочинні наміри останніх, як засновник ПП «Ерідан» відповідно до п. 3.5. Статуту, рішенням № 3 від 09.04.2013 надала повноваження директору зазначеного підприємства ОСОБА_16 на відчуження нежитлових приміщень загальною площею 1019,8 кв. м, розташованих на 6 та 7 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не мали наміру погашати заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест», з метою унеможливлення накладення стягнення на предмет іпотеки за договором №5323, залучили директора ПП «Ерідан» ОСОБА_16 , який не був обізнаний щодо злочинних намірів останніх, та відповідно до визначеного ними плану повинен був здійснити відчуження предмета іпотеки на підконтрольну юридичну особу.

З цією метою, ОСОБА_6 , залучивши ОСОБА_17 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на початку березня 2013 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, спільно з ОСОБА_5 забезпечив виготовлення Протоколу № 1 Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Алькор Ком» () від 06.03.2013, статуту та наказу №1 про призначення директора зазначеного товариства від 05.04.2013.

Відповідно до протоколу № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Алькор Ком» від 06.03.2013, ОСОБА_17 прийнято рішення про створення ТОВ «Алькор Ком», формування статутного капіталу та розміру внеску засновника до статутного капіталу товариства, затвердження статуту ТОВ «Алькор Ком» та призначення на посаду директора ТОВ «Алькор Ком» ОСОБА_17 з наданням йому прав відповідно до статуту.

За статутом ТОВ «Алькор Ком» ОСОБА_17 виступив одноособовим власником (засновником) цього підприємства. Пунктом 5.1 статуту ТОВ «Алькор Ком» встановлено, що метою товариства є здійснення комерційної, торгівельної, виробничої, науково-дослідної, благодійної та іншої діяльності з метою одержання прибутку та задоволення інших потреб учасників.

У подальшому державним реєстратором Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 03.04.2013 зареєстровано ТОВ «Алькор Ком» як суб`єкт підприємницької діяльності юридичну особу за юридичною адресою: АДРЕСА_2 , та присвоєно код платників податку згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та організацій України 38688915.

Незважаючи на те, що зазначене підприємство зареєстровано у державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_17 , не усвідомлюючи злочинну мету створення даного товариства, взяв участь у його створенні та реєстрації за грошову винагороду, без мети здійснення господарської діяльності, як передбачено статутом підприємства.

Так, рішенням № 6 Засновника ПП «Ерідан» ОСОБА_18 від 30.05.2013 вирішено здійснити продаж нежитлових приміщень загальною площею 1039,3 кв. м розташованих на шостому (площею 537,3 кв. м), сьомому (площею 467,9 кв. м) та восьмому (34,1 кв. м) поверхах будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за 6 235 800 грн.

ОСОБА_16 будучи впевненим у законності своїх дій, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 , діючи як директор ПП «Ерідан», 14.06.2013 в присутності ОСОБА_19 та ОСОБА_17 підписав як продавець договір купівлі-продажу нерухомого майна №1351, а саме нежитлових приміщень загальною площею 1039,3 кв. м, розташованих на шостому (площею 537,3 кв. м), сьомому (площею 467,9 кв. м) та восьмому (34,1 кв. м) поверхах будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 6 139 803, 69 грн., серед яких 1019,8 кв. м знаходилися в іпотеці, на користь ТОВ «Алькор Ком».

При цьому, у ОСОБА_16 були відсутні повноваження щодо вчинення зазначених дій, оскільки рішенням № 6 Засновника ПП «Ерідан» від 30.05.2013 останньому надано дозвіл укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, ціна якого складатиме 6 235 800 грн.

У свою чергу ОСОБА_17 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 як директор ТОВ «Алькор Ком», в присутності ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , підписав як покупець, вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна.

При укладенні вказаного правочину приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 , 14.06.2013 перебуваючи в приміщенні свого офісу, достовірно знаючи про наявність обтяження на нежилі приміщення загальною площею 1019,8 кв. м, розташовані на шостому та сьомому поверхах будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного відповідно до договору іпотеки від 09.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , та не зважаючи на відсутність повноважень директора ПП «Ерідан» ОСОБА_16 на здійснення відповідного правочину, здійснила його посвідчення.

У подальшому, право власності на відчужуване майно, зареєстроване приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Алькор Ком», заступником директора якого була ОСОБА_5 .

Таким чином, у результаті вчинених шахрайських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було завдано майнової шкоди ТОВ «Компанія «Авіста-Інвест» у розмірі 2 432 397 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

21.05.2020 ОСОБА_5 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Цього ж дня, у зв`язку з відсутністю у органу досудового розслідування відомостей про місце знаходження підозрюваної ОСОБА_5 , останню оголошено в розшук.

06.10.2020 об 21 год. 13 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2020 про дозвіл на затримання з метою приводу.

07.10.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період доби з 22-00 до 07-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 20.11.2020, включно. Крім того, на підозрювану ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений час; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням надання медичної допомоги; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2020 (справа 757/50794/20-к) продовжено в межах строків досудового розслідування кримінального провадження № 0007660 від 30.04.2013 до 17.01.2021 включно строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , заборонивши останній у період часу із 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, а також строк дії обов`язків, покладених на останню ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2020 (справа № 757/25385/20-к).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.01.2021 (апеляційне провадження № 11-сс/824/6531/2020) частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_5 , скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2020 та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням наступних обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений час; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням надання медичної допомоги; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/1231/21-к) відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 від 12.01.2021 із особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2021 (справа №757/1799/21-к) відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2021 (справа №757/4049/21-к) задоволено клопотання прокурора та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування зазначеного провадження, а саме до 21.03.2021 включно із покладенням на неї наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

17.03.2021 до Печерського районного суду м. Києва внесено клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_5 , розгляд якого слідчим суддею призначено на 18.03.2021. Разом з тим, від захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

З огляду на викладене слідчим суддею перенесено розгляд зазначеного вище клопотання на 22.03.2021 о 10:30.

Таким чином, з 22.03.2021 до ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не застосовано жодного запобіжного заходу.

У відповідності до ст. ст. 42, 276-279 КПК України, ОСОБА_5 12.03.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Заступником Генерального прокурора 18.11.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007660 продовжено до десяти місяців, тобто до 21.03.2021.

12.03.2021 підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисника повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Наразі направити обвинувальний акт до суду не представляється можливим, оскільки не забезпечено виконання в повному обсязі вимог статті 290 КПК України, не складено обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Десятимісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив 21.03.2021, проте, ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України (строки досудового розслідування).

Матеріали кримінального провадження становлять значний обсяг, які необхідно надати для ознайомлення двом підозрюваним, їх захиснику та потерпілим.

Виконання в повному обсязі вимог статті 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування потребує додаткового часу, що становить 60 днів.

З урахуванням викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 на 60 днів.

У кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: виконати в повному обсязі вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, для чого необхідний додатковий час.

Прокурор зазначив, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Підсумовуючи своє клопотання, прокурор наголосив на неможливості без застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу запобігти вказаним вище ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчинених підозрюваною кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні цих кримінальних правопорушень позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 12 (дванадцяти) років з конфіскацією майна, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому дані та обставини, просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Так, обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначив, що вимоги ст. 290 КПК України мали бути виконані до закінчення строку досудового розслідування, який закінчився 21.03.2021, а відтак підстави для застосовування запобіжного заходу відсутні. Зазначив, що оскільки дані до ЄРДР щодо кримінального провадження №0007660 внесено 30.04.2013, то відповідна редакція ст. 219 КПК України щодо невключення ознайомлення з матеріалами провадження в строки досудового розслідування до даного провадження не застосовується.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника. До того ж зазначила, що сторона обвинувачення здійснює на неї тиск, шляхом звернення із клопотаннями про застосування відносно неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши позиції сторін, вивчивши клопотання та дослідивши долучені в його обґрунтування матеріали, матеріали, які були долучені в судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007660 від 30.04.2013 за підозрою ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України /а. м. 22-24/.

Як вбачається зі змісту клопотання, 21.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 18.11.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007660 продовжено до десяти місяців, тобто до 21.03.2021 /а. м. 30-32/.

12.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України /а. м. 189-203/.

Водночас 12.03.2021 підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисника повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження /а. м. 157/.

Надаючи оцінку доводам захисника про те, що строк ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, включається до строку досудового розслідування, оскільки відомості про кримінальне провадження № 0007660 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2013 - тобто, до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, слідчий суддя виходить з наступного.

До набуття чинності Законом № 1950-VIII від 16.03.2017 редакція статті 219 КПК України взагалі не регламентувала включення до строку досудового розслідування періоду ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, відкритими в порядку статті 290 КПК України.

Відповідно до Закону № 1950-VIII від 16.03.2017, до частини 3 статті 219 КПК України внесено зміни, відповідно до яких строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у загальний строк досудового розслідування.

Жодних застережень щодо зворотної дії в часі даної норми законодавцем наведено не було, а тому вказана норма застосовується відповідно до вимог ст. 5 КПК України.

На підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, який набув чинності 15.03.2018, до частини 3 статті 219 КПК України внесено зміни шляхом викладення її в новій редакції. При цьому, зазначену частину фактично було доповнено абзацом щодо включення строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею до загального строку досудового розслідування.

Таким чином, редакцією Закону 2147-VIII від 03.10.2017 внесено зміни у попередню редакцію частини 3 статті 219 КПК України шляхом додавання норми про включення строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею до загального строку досудового розслідування.

З примітки до зазначеної норми слідує, що не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, саме зміни, внесені Законом № 2147-VIII від 03.10.2017.

Як зазначалося вище, такими змінами є лише зміни, що стосуються питання обчислення строків досудового розслідування з урахуванням періоду із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 частину 3 статті 219 КПК України змінено на частину 5 цієї ж статті, яка залишається чинною і на даний час.

Таким чином, починаючи з березня 2017 року і до теперішнього часу чинним є положення кримінально-процесуального закону щодо невключення до загального строку досудового розслідування періоду ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, незалежно від дати внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення підлягають застосуванню у загальному порядку відповідно до вимог ст. 5 КПК України.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 28.10.2020 при розгляді справи № 991/8462/20.

Отже, позиція сторони захисту щодо закінчення на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строків досудового розслідування не заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів у тому, що особа, можливо, вчинила злочин, вбачаються в долучених до клопотання матеріалах, що містяться в кредитному договорі № 90-2008 від 06.05.2008 /а. м. 33-38/; договорі про внесення змін до кредитного договору № 90-2008 від 06.05.2008 /а. м. 43/; /; договорі про внесення змін до кредитного договору № 90-2008 від 06.05.2008 /а. м. 45-46/; договорі іпотеки від 06.05.2008 /а. м. 39-42/; договорі купівлі-продажу нерухомого майна нежитлових приміщень від 13.09.2013 /а. м. 63-65/; договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень від 06.09.2013 /а. м. 60-62/; договорі купівлі-продажу нерухомого майна нежитлових приміщень від 14.06.2013 /а. м. 57-59/; протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 18.11.2014 /а. м. 81-86/; протоколі допиту свідка ОСОБА_21 від 05.03.2015 /а. м. 87-90/; протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 25.06.2014 /а. м. 76-80/; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 31.05.2014 /а. м. 72-75/; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.06.2018 /а. м. 91-103/; висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 21.02.2020 № 34737/34738/19-72 /а. м. 116-141/; протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_22 від 29.01.2021 /а. м. 158-160/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань прокурора, тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та їх характеру, відомостей про особу підозрюваної, вважає наявним у провадженні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винною, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням вимог статей 177, 178 КПК України, враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання за інкриміновані діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлений ризик, що оцінений в сукупності із наданими даними про особу підозрюваної, вважаю наявними підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у визначений час;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких документів.

У разі необхідності визначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого у кримінальному провадженні, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Строк дії ухвали слідчого судді та виконання обов`язків, покладених на підозрювану, визначити до 31 травня 2021 року (але в межах строків досудового розслідування).

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1