Провадження № 1-кп/344/497/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Галич, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, з середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, раніше судимого:

18.06.2013 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців, на підставі ст.105 КК України звільненого від відбування покарання;

24.12.2014 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ст.69, ст.104 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

26.05.2015 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

26.12.2016 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ст.102, ст.103, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 4 місяців позбавленням волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, поєднане з проникненням у житло.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 17.07.2020 року близько 05 год 30 хв, ОСОБА_5 перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , де побачив на першому поверсі відчинене вікно в режимі провітрювання, після чого в ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна із вказаного приміщення.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , застосувавши фізичну силу, відважив руками вищевказане вікно, після чого незаконно проник до приміщення будинку, де на той час в одній із кімнат спала ОСОБА_6 . Перебуваючи у коридорі будинку, ОСОБА_5 побачив на вішалці жіночу сумку, жовтого кольору із кольоровими кружельцями, в середині якої знаходились особисті речі ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав із вказаної сумки наступне майно: грошові кошти в сумі 5000 грн, паспорт (ID карта) на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 та три банківські карти банку «ПриватБанк», які належали потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 зайшов до спальної кімнати, де перебувала ОСОБА_6 , яка прокинувшись побачила останнього. В свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи, що його протиправні дії викриті потерпілою ОСОБА_6 , а таємне викрадення чужого майна стало відкритим, з метою утримання викраденого вибіг із приміщення кімнати та направився до вхідних дверей будинку. Однак, ОСОБА_5 , не зумівши відчинити вхідні двері, які були замкнуті на замок, покинув приміщення будинку, через попередньо відважене ним вікно.

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 з відкрито викраденим майном направився у невідомому напрямку та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що проходячи вулицею побачив незачинене вікно, а тому вирішив вчинити крадіжку, а коли побачив потерпілу, злякався та втік. На даний час усі заподіяні збитки він відшкодував, щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свою поведінку, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явилась, 09.02.2021 року подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вказала, що заподіяну шкоду їй відшкодовано, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, його молодий вік, стан здоров`я, майновий стан, а також те, що на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_5 наявний високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський МРВ філії ДУ Центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у вийнятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на нього обов`язки відповідно до п.2, 3, 4 ч.3 ст.76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його молодий вік, стан здоров`я, тяжке матеріальне становище, утримання малолітньої дитини, беручи до уваги обставини справи, добровільне відшкодування заподіяних збитків, відсутність претензій матеріального та морального характеру у потерпілої, враховуючи, думку прокурора, що просив призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, а також висновок органу пробації, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, які пропонуються органом пробації, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання з 22:00 год. до 06:00 год. до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази

- вилучені в ході проведення огляду місця події змив, пошкоджену частину ключа, мікрооб`єкти, сліди пальців рук та три сліди взуття знищити;

- одяг обвинуваченого, а саме: майку чорного кольору, шорти синьо-голубого кольору та чоловічі кросівки біло-синього кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 . Арешт, накладений на вказані речі ухвалою слідчого судді Івано-Франіквського міського суду від 20.07.2020 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 5230 (п`ять тисяч двісті тридцять) гривень 22 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1