Справа № 592/2112/18
Провадження № 1-кп/592/158/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0004583, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2016 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 .
У с т а н о в и в:

Формулювання пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 382 КК України за наступних обставин.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 у справі № 592/2788/16-ц, яке набрало законної сили 02.08.2016, ОСОБА_8 зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же рішенням ОСОБА_7 визначено час спілкування з дитиною - донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного вівторка та четверга з 16-00 до 20-00 год. та кожної суботи з 10-00 до 20 год. в присутності матері дитини при умові, що дитина в той день не хворіє, у разі відсутності дитини за її місцем реєстрації, замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відеозв`язком за допомогою «Sкуре».
Відповідно до акта державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_10 від 09.09.2016 та заяви ОСОБА_8 від 09.09.2016 ОСОБА_8 зобов`язалася не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з донькою ОСОБА_9 , водночас ОСОБА_8 була попереджена про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 09.09.2017 ОСОБА_8 вступила у шлюб з ОСОБА_11 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_12 .
У вівторок 20.09.2016 о 16 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою поспілкуватись з останньою, відповідно до визначеного рішенням суду часу побачень. В подальшому з даного домоволодіння вийшла ОСОБА_13 , яка повідомила що її донька ОСОБА_8 знаходиться на роботі. Відповідно до графіку роботи ФОП « ОСОБА_14 », ОСОБА_8 вказаного дня не працювала, її місце перебування 20.09.2016 в ході досудового слідства не встановлено. Також 20.09.2016 в період часу з 16 год. до 20 год. ОСОБА_7 неодноразово телефонував ОСОБА_8 , але остання не надала можливості поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 .
Таким чином всупереч ухваленому рішенню Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 зобов`язанню та порядку зустрічей ОСОБА_7 з донькою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, та проводити побачення доньки ОСОБА_9 з батьком ОСОБА_7 , не прибула за вищевказаною адресою для проведення побачення та не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодила останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 22.09.2016 близько 16 год. ОСОБА_8 , забравши ОСОБА_9 з дошкільного навчального закладу «Дельфін», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лєрмонтова, буд. 2, та зустрівши у даному закладі ОСОБА_7 , не реагуючи на прохання останнього щодо спілкування з донькою, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, відвела їх спільну доньку додому за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином перешкодивши ОСОБА_7 у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У суботу 08.10.2016 о 10 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно до визначеного рішенням суду часу побачень. В подальшому з даного домоволодіння вийшла ОСОБА_8 , яка вчинила словесний конфлікт з ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, перешкодила побаченню ОСОБА_7 з донькою ОСОБА_9 за реальної можливості його провести. Також 08.10.2016 в період часу з 11 год. до 20 год., ОСОБА_7 , неодноразово телефонував ОСОБА_8 , але остання не надала можливості поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 . Таким чином 08.10.2016 у період часу з 10 до 20 год., ОСОБА_8 , не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 11.10.2016 близько 16 год. ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, забравши ОСОБА_9 з дошкільного навчального закладу «Дельфін», що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Лєрмонтова, 2, та зустрівши у даному закладі ОСОБА_7 , не реагуючи на прохання останнього щодо спілкування з донькою, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, відвела їх спільну доньку до дому за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином перешкодивши ОСОБА_7 у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У вівторок 18.10.2016 о 16 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно до визначеного рішенням суду часу побачень. В подальшому з даного домоволодіння вийшла ОСОБА_8 , яка реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, без будь яких поважних причин, відмовилась проводити побачення та не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись зі ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У суботу 26.11.2016 о 10 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно визначеного рішенням суду часу побачень. В подальшому з даного домоволодіння вийшла ОСОБА_15 , яка повідомила що її сестра ОСОБА_8 знаходиться на роботі. Відповідно до графіку роботи ФОП « ОСОБА_14 » ОСОБА_8 вказаного дня не працювала, її місце перебування 26.11.2016 в ході досудового слідства не встановлено. Також 26.11.2016 в період часу з 18 год. до 19 год., ОСОБА_7 , неодноразово телефонував ОСОБА_8 , але остання не надала можливості поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, не прибула за вищевказаною адресою для проведення побачення та у період часу з 10 до 20 год. 26.11.2016 не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У вівторок 24.01.2017 у період часу з 16 до 17 год. ОСОБА_8 , знаходячись в м. Суми по вул. Прокоф`єва, не реагуючи на неодноразові дзвінки ОСОБА_7 з проханням надати можливість поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 , продовжуючи свої вище вказані протиправні дії, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, відмовилась дати телефон донці, чим не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 , шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 26.01.2017, 12 год. 36 хв., ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_8 та попрохав надати можливість зустрітись з донькою в кінотеатрі «Дружба» в м. Суми, але ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, без будь яких підстав відмовила у проведенні побачення та відмовилась давати телефон доньці для спілкування з батьком. О 17 год. 27 хв. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно до визначеного судом часу побачень та викликав працівників поліції за даною адресою. В подальшому лише після прибуття працівників поліції, о 17 год. 34 хв., ОСОБА_8 вивела ОСОБА_9 на вулицю для проведення побачення. Також у період часу з 16 до 20 год. 26.01.2017 ОСОБА_8 не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином усіма вищевказаними діями перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 06.04.2017 о 16 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та попрохав надати можливість зустрітись з донькою, але ОСОБА_8 , продовжуючи свої вищевказані протиправні дії, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, повідомила, що на даний час перебуває на роботі, а тому не може провести дане побачення. Відповідно до графіку роботи ФОП « ОСОБА_16 », ОСОБА_8 , вказаного дня не працювала, її місце перебування 06.04.2016 в ході досудового слідства не встановлено. Також 06.04.2016 в період часу з 17:00 год. до 20 год., ОСОБА_7 , неодноразово телефонував ОСОБА_8 , але остання відмовилась давати телефон доньці для спілкування зі ОСОБА_7 . Таким чином ОСОБА_8 у період часу з 16 до 20 год. 06.04.2017 не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, тим самим перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 06.05.2017 близько 14 год. ОСОБА_8 виїхала з м. Суми до м. Білопілля, Сумської області. Також 06.05.2016 в період часу з 10 год. до 19 год. ОСОБА_7 неодноразово телефонував ОСОБА_8 , але остання не надала можливості поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 , таким чином перешкодивши ОСОБА_7 у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У вівторок 16.05.2017 о 16 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно до визначеного рішенням суду часу побачень. Із вказаного домоволодіння до ОСОБА_7 ніхто не вийшов, ОСОБА_8 , не реагуючи на неодноразові дзвінки ОСОБА_7 з проханням надати можливість поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 , продовжуючи свої вищевказані протиправні дії, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У вівторок 23.05.2017 о 16 год. ОСОБА_7 прийшов за місцем реєстрації своєї доньки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спілкування з останньою, відповідно до визначеного судом часу побачень. Із вказаного домоволодіння до потерпілого ніхто не вийшов, ОСОБА_8 , не реагуючи на неодноразові дзвінки ОСОБА_7 з проханням надати можливість поспілкуватись з донькою ОСОБА_9 , продовжуючи свої вищевказані протиправні дії, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 особисто, шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
У четвер 08.06.2017 в період часу з 17 год. до 20 год., ОСОБА_7 неодноразово телефонував ОСОБА_8 та просив останню надати можливість поговорити по телефону з донькою, але ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Білопілля Сумської області, а з 17 год. 19 хв. у м. Суми, більш точного місця її перебування слідством не встановлено, відмовилась давати телефон доньці, таким чином, продовжуючи свої вищевказані протиправні дії, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи виконувати вищевказане рішення суду, перешкодила ОСОБА_7 у спілкуванні зі ОСОБА_9 , тобто умисно не виконала рішення суду за наявності реальної можливості його виконання.
Своїми діями ОСОБА_17 упродовж 2016 та 2017 років, а саме 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не виконувала рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.06.2016, яке набрало законної сили 02.08.2016, шляхом систематичного перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Позиція сторони захисту.
ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні вину не визнала. Цивільний позов не визнала. Показання суду надавати відмовилася. У судових дебатах просила виправдати.
Захисники у судових дебатах висловили твердження про невинуватість їх підзахисної, просили виправдати та відмовити у задоволенні цивільного позову.
Захисник ОСОБА_6 посилався на те, що згідно статті 157 СК України спілкування батька з дитиною повинно відбуватися якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а доказів того, що спілкування відповідає інтересам дитини не надано.
Захисник ОСОБА_18 посилався на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості підзахисної, недопустимість відеозаписів, зокрема за 26.11.2016 у зв`язку з порушенням всіх можливих процесуальних норм.
Крім того, стороною захисту подано клопотання про визнання недопустимим доказом відеозаписів - з підстав того що копії відеофонограм зроблені невстановленою особою, складаються з кількох фрагментів на яких зафіксовано події та обставини в різних проміжках часу, фрагменти скомпоновані в один відеоряд; експертиза відеофонограм не проведена. Відсутні підстави стверджувати, що особи зафіксовані на відеофонограмі дійсно є потерпілим та обвинуваченою. Графіки робочого часу та табелі обліку використання робочого часу не можуть бути доказом знаходження обвинуваченої у певний день та певний проміжок часу у певному місці. Табель обліку використання робочого часу ведеться помісячно і використовується лише для нарахування заробітної праці працівнику при відпрацюванні ним місячної норми. Графік робочого часу не є обов`язковим для виконання документом, тобто документом який суворо зобов`язує працівника знаходитися на робочому місці у певний день та у певний проміжок часу.

Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обставин кримінального провадження та їх оцінка.
Стороною обвинувачення надано докази, що на думку прокурора повністю доводять вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті, які ретельно досліджені під час судового розгляду та оцінені судом.

Показання потерпілого ОСОБА_7 , згідно яких він з обвинуваченою ОСОБА_3 є батьками доньки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До травня 2015 проживали разом з обвинуваченою за адресою: АДРЕСА_3 . Він з`ясував, що обвинувачена підробила свідоцтво про народження дитини та готує переміщення через кордон. 27.01.2016 рішенням суду визнано за ним батьківство. Не дочекавшись рішення суду обвинувачена змінила місце проживання дитини і переїхала у м. Жовті Води.

09.09.2016 державний виконавець за його участі вручив постанову обвинуваченій за адресою: АДРЕСА_4 для виконання рішення суду про його побачення з дитиною. На той час ОСОБА_8 почала умисно не виконувати рішення суду. Рішенням суду йому встановлено дні та час побачень з дитиною. Щовівторка і щочетверга він прибував за місцем проживання дитини для побачень.

У визначений рішенням час обвинувачена перебувала у невідомих місцях. Вступила у змову з роботодавцем і у вказані нею часи не перебувала на роботі. За допомогою «Skype» не намагався спілкуватися з донькою, але по 20-30 разів телефонував обвинуваченій і вимагав виконувати рішення суду, на що та посилалася на зайнятість. Був один випадок за участю свідка ОСОБА_20 , коли обвинувачена не виконувала рішення суду посилаючись на хворобу дитини. Він бачив дитину у дворі будинку через вікно, але до нього її не випускали. Одного разу в січні 2017 він приїхав з поліцейськими, було холодно і він відмовився гуляти з дитиною на морозі. Коли приходив мати ОСОБА_3 , вказувала про відсутність дочки вдома, були сестра обвинуваченої, а також співмешканець сестри. На свою адресу чув нецензурну лайку, слухавку не брали. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа було закрито, він звертався до суду. За 3 роки обвинувачена йому не телефонувала і не просила перенести зустріч на інший день. Всі дні зустрічей він записував на камеру мобільного телефону і фотоапарат. Про наявність відео повідомив слідчого Чайку. Понятих не запрошували, протоколи огляду чи інші будь-які процесуальні документи не підписував. До протоколу долучав диск з фото з телефону. Про кожний випадок невиконання повідомляв поліцію.

Свій цивільний позов підтримав у повному обсязі, зазначив що ОСОБА_3 не виконує рішення суду, перешкоджає його зустрічам з дитиною, ображає його. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини «М.С. проти України» вказував, що саме по собі невиконання рішення суду вже свідчить про заподіяння моральної шкоди батьку, який не бачить свою дитину. Вважає, що відбувається постійне цькування дитини щодо батька. Нове рішення суду також не виконує. Вирок необхідний для подальшого звернення до суду з позовом про відібрання дитини.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 у неї, як старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області, перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/2788/16, відкрите 05.09.2016. Виконавча група у складі, окрім неї Балаби та ОСОБА_21 виїхали за місцем проживання боржника за адресою: м. Суми, проїзд Урицького. У боржника ОСОБА_8 відібрано заяву за якою вона зобов`язалася не чинити перешкод ОСОБА_7 . При цьому Балаба оголосила резолютивну частину рішення суду, попередили боржника про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. 12.09.2016 виконавче провадження закрито, оскільки виконувалася немайнова вимога. У редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка була на той час, відновлення провадження не передбачалося у зв`язку з невиконанням. Щодо подальшого виконання рішення суду не пересвідчувалися. Під час виїзду на місце дитину особисто не бачила.
Згідно показань свідка ОСОБА_22 , інспектора роти № 3 взводу № 2 БУПП в Сумській області, взимку, точного часу не пам`ятає, виїздив до ТРЦ «Лавина» на виклик. Згідно повідомлення була конфліктна ситуація між колишніми чоловіком і дружиною. По приїзді на місці був інший екіпаж з учасниками конфлікту. Пам`ятає, що ОСОБА_3 доставив у Сумський ВП для написання заяви про вчинення злочину. Були працівники моніторингу, можливо була скарга. ОСОБА_17 повідомила що конфлікт виник, бо ОСОБА_7 вимагав повернути дитину. ОСОБА_7 особисто не бачив. Більш подробиць не пам`ятає, бо пройшов тривалий час.
Згідно показань свідка ОСОБА_23 , командира роти ТОР УПП в Сумській області, був на чергуванні, точний час і рік не пам`ятає, виїжджали за викликом потерпілого, що дружина не дає бачитися з дочкою двічі один раз у день, іншого разу ввечері. Показував рішення, дружина сказала, що не в Сумах. Це відбувалося у районі Холодногірської-Горького у м. Суми у приватному секторі. Одного дня виїздили додому за аналогічним викликом коли було холодно і сутеніло у день і час вказаний у рішенні суду. ОСОБА_3 вивела дитину, ОСОБА_7 хвилин 10 погуляв з дочкою. Було темно. Атмосфера була напружена. При ньому ОСОБА_3 не казала, що не буде давати дитину. Негативного відношення до батька дитини не було, і не відчувалося що дитина за ним скучила. Оскільки було холодно і темно, погулявши хвилин 10 батько сказав достатньо.
Згідно показань свідка ОСОБА_24 , командира роти № 4 БУПП в Сумській області він у складі екіпажу неодноразово виїздив за викликом ОСОБА_7 з приводу дитини у район Урицького у м. Суми щодо невиконання припису суду. Одного разу була слідчо-оперативна група Сумського ВП ГУНП в Сумській області. Дитина була на території подвір`я. В будинок зайшов один співробітник поліції і пересвідчився, що дитина жива і здорова. Батько перебував біля двору. ОСОБА_7 особливо не рвався до дитини, писав заяву. Прагнення побачити дитину у ОСОБА_7 того дня не побачив. Одно разу виїздив на виклик до хлібного кіоску по АДРЕСА_5 за заявою ОСОБА_7 . Обвинувачена працювала продавцем. Потім поїхали на Урицього. Він не бачив, щоб обвинувачена перешкоджала потерпілому бачитися з дочкою. На подвір`я будинку не заходив. Дитину не бачив, намір не давати бачитися з дитиною не чув. Години встановлені рішенням суду для побачень йому не відомі. ОСОБА_7 фіксував всі події на телефон, покликати дитину і спілкуватися не намагався. На прохання матері працівники зайшли. Чи була сама ОСОБА_3 чи її мати вдома не пам`ятає.
Згідно показань свідка ОСОБА_25 , вона є приватним підприємцем. У 2016-2017 роках займалася реалізацією продовольчих товарів у кіосках, зокрема по АДРЕСА_5 . У кіоску працювало декілька продавців. ОСОБА_26 працювала у неї продавцем у кіоску на АДРЕСА_5 з реалізації хлібобулочних виробів. Режим роботи продавця - чотири дні через чотири дні. Графіки роботи складалися наперед. Продавці могли мінятися один з одним за потреби, для неї головне щоб кіоск працював. Підміна не впливала на заробітну плату і на роботу, її могли не повідомляти. З рішенням суду де боржником є ОСОБА_3 її не знайомили. Вести бізнес їй допомагав ОСОБА_27 . Могло бути, що обвинувачена відпросилася і її підміняли на робочому місті, таку підміну не фіксували у графіках. Більше року вже не працює.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що роки три тому працювала разом з ОСОБА_3 у хлібобулочному кіоску по АДРЕСА_5 у ФОП ОСОБА_16 . Працювали приблизно рік з моменту початку роботи цього кіоску з 08 години до 17 години чотири робочі дні через чотири вихідні дні. Вони мали змогу відлучатися, інколи мінялися коли, наприклад, хворіла дитина чи інші обставини, а потім відпрацьовували. Коли виникала потреба помінятися на початку роботи телефонували ОСОБА_29 , але згодом вона сказала щоб самі вирішували і одна за одну відпрацьовували без її сповіщення. Одного разу взимку приходив ОСОБА_7 , запитував де ОСОБА_30 , яка тоді відпросилася чи у суд чи до юриста. Потім потерпілий повернувся близько 15-16 години, викликав поліцію. Про рішення суду їй не було відомо. Обвинувачена скаржилася, що це колишній чоловік. ОСОБА_31 вже не пам`ятає коли точно відпрошувалась, але це було на пару годин, а змінами мінялись тільки по хворобі.
Згідно показань свідка ОСОБА_32 останній працюючи у Службі у справах дітей Сумської міської ради від колег чув про існування рішення суду. Один раз йому зателефонувала з сектору ювенальної превенції ОСОБА_33 повідомила про звернення ОСОБА_7 і попросила поспілкуватися з матір`ю його дитини. Вони спланували зустріч у день побачень і біля 16-00 разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_7 прийшли додому до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 . Малюх повідомила що дитина не хоче зустрічатись. Дитину одягли, вивели, але вона не охоче йшла до батька. Було темно і холодно. Хтось запропонував поїхати до ТРЦ «Київ» на виставку тварин. Спіцин з дочкою дивилася тварин десь годину. У них з ОСОБА_35 закінчився робочий час і вони пішли додому. Як довго продовжилась зустріч батька з дочкою не відомо. Брав участь у розгляді звернення ОСОБА_36 щодо неналежних умов проживання його дочки. Дитина бачила батька у вікно і не бажала виходити на вулицю, була налякана наявністю працівників поліції та інших людей. Спіцин повідомляв, що придбав телефон дитині. Спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відбувалося на підвищених тонах він пропонував примиритися.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_33 з 2015 вона працювала на посаді інспектора ювенальної превенції сектору превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області, неодноразово надходили на лінію 102 заяви від ОСОБА_7 що йому бачитись з дочкою не дають, а не з приводу невиконання рішення суду. Одного дня, було прохолодно чи осінь чи рання зима, вона разом з представником Служби у справах дітей ОСОБА_37 виходили за місцем проживання дитини та її матері, де їх під воротами чекав ОСОБА_7 . Вони зайшли до будинку, подивилися умови проживання. Дівчинка 4-5 років на ім`я ОСОБА_38 дивилася діафільми. Вони запропонували і всі разом поїхали на маршрутці в Універмаг «Київ», де була виставка тварин. Дитина з батьком пішли дивитися тварин, а вони з обвинуваченою і ОСОБА_20 чекали перед входом. Пробувши пару годин поїхали додому, а батько з дитиною та матір`ю ще залишалися. За звареннями потерпілого на лінію 102 вона виходила і за місцем роботи обвинуваченої де вона продавала у кіоску хліб на АДРЕСА_5 , але це не у день звернення, а згодом. Обвинувачена пояснювала, що відбувалось, чому не було зустрічі. Обвинувачена повідомляла, що дитина хвора, пару раз надавала медичну довідку. Між обвинуваченою і потерпілим не зовсім приязні відносини - вони конфліктували, причина їй не відома. Фактично завжди була причина чому зустріч не відбувалася чи дитина хвора, чи тільки за її участі зустріч, а вона на роботі. При ній обвинувачена не повідомляла, що не буде давати бачитися з дитиною, перешкод не чинила. Рішення суду не пам`ятає бачила чи ні.
Від допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 прокурор відмовився.
Судом досліджено письмові докази надані стороною обвинувачення.
21.10.2016 за заявою ОСОБА_7 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004583 за попередньою правовою кваліфікацією частина 1 статті 382 КК України, за наступною фабулою: ОСОБА_8 не виконує рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною (т. 1 а.с. 232).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 зобов`язано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено ОСОБА_7 час спілкування з дитиною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожного вівторка та четверга з 16 до 20 год. та кожної суботи з 10 до 20 год. в присутності матері дитини при умові, що дитина в той день не хворіє, у разі відсутності дитини за її місцем реєстрації замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відео зв`язком за допомогою «Skype» (т. 3 а.с. 65-66).
Прокурором зазначено про отримання цього рішення суду з матеріалів виконавчого провадження.
З матеріалів виконавчого провадження № 585/17 ЄДРВП № 52120312 отриманого у порядку тимчасового доступу до документів на підставі ухвали слідчого судді (т. 2 а.с. 34-58, 69-72) встановлено, що 05.09.2016 постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_10 відкрито виконавче провадження 52120312 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа про зобов`язання ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виконавче провадження містить копію виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми № 592/2788/16-ц, виданого 30.08.2016 у якому суть рішення, яке підлягає виконанню викладена наступним чином: «Ковпаківський районний суд м. Суми 22 червня 2016 р. розглянувши справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод виконання батьківських прав та обов`язків і встановлення графіку спілкування з дитиною суд вирішив: зобов`язати ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». «Судове рішення набрало законної сили 02.08.2016.»
Згідно письмової заяви ОСОБА_8 від 09.09.2016, остання зобов`язалася не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з донькою ОСОБА_9 . Про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду попереджена. Їй до відома доведено резолютивну частину виконавчого листа.
09.09.2016 державним виконавцем складено Акт державного виконавця, згідно якого при виході за адресою: АДРЕСА_4 доведено до відома резолютивну частину виконавчого листа та відібрано письмову заяву від боржника про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з донькою. Про кримінальну відповідальність за невиконання рішення попереджено боржника. Акт підписано сторонами виконавчого провадження: стягувачем ОСОБА_7 та боржником ОСОБА_8 .
12.09.2016 державним виконавцем ОСОБА_10 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52120312 на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що згідно заяви боржника від 09.09.2016 остання зобов`язується не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з донькою ОСОБА_9 . Про кримінальну відповідальність попереджена, про що складено акт державного виконавця від 09.09.2016.
ОСОБА_7 звертався зі скаргою на постанову державного виконавця ОСОБА_10 про закінчення виконавчого провадження № 521200312 від 10.09.2016, як такої що є необґрунтованою та прийнятою передчасно і без виконання всіх визначених законом заходів; зобов`язання державного виконавця Ковпаківського ВДВС Сумського МУ юстиції ОСОБА_10 відновлення виконавче провадження № 521200312 від 10.09.2016, виконання вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», винести постанову про накладення на боржника штрафу та надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. 03.11.2016 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення. Встановлено, що виконавчий лист виданий 30.08.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми та примусове виконання якого закінчено оскаржуваною постановою державного виконавця не містить встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 порядок участі ОСОБА_7 у спілкуванні з дитиною у формі систематичних побачень з нею, на виконання рішення суду в цій частині було видано інший виконавчий лист.
У матеріалах виконавчого провадження наявна скарга ОСОБА_7 в якій він зазначає, що ОСОБА_8 не виконала судове рішення і ці факти зафіксовані працівниками патрульної поліції та Сумським ВП ГУНП в Сумській області 09.07.16, 16.07.16, 22.07.16, 30.07.16, 06.08.16, 11.08.16, 13.08.16, 20.08.16, 23.08.16, 27.08.16, 30.08.16 (т. 2 а.с. 43).
01.09.2017 оперуповноважений Сумського ВП ГУНП в Сумській області на виконання доручення слідчого СВ Сумського ВП № 6333 від 17.08.2017 у кримінальному провадженні № 0004583 у порядку статті 93 КПК України звернувся до ФОП « ОСОБА_16 » про витребування інформації щодо графіку робочого часу ОСОБА_8 з 03.05.2017 по 05.07.2017 (т. 1 а.с. 233, т. 3 а.с. 122, 128 -130).
11.09.2017 слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_39 у кримінальному провадженні № 0004583 у порядку статті 93 КПК України звернувся до ФОП « ОСОБА_14 » про надання графіків роботи ОСОБА_8 за період часу з вересня 2016 по січень 2017 (т. 1 а.с. 247).
Згідно графіку роботи ФОП ОСОБА_16 з 08 до 20 години (т. 1 а.с. 234, 235 -237) у ОСОБА_8 у період з січня 2017 по червень 2017: неробочі дні 24.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017. Робочі дні - 26.01.2017.
Згідно табелю обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_16 , ОСОБА_8 відпрацьовувала 12 годин 26.01.2017. Не працювала 24.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017 (т. 1 а.с. 239, 242 -244).
Згідно графіку роботи ФОП ОСОБА_14 з 08 до 20 години у ОСОБА_8 у період з вересня 2016 по січень 2017: неробочі дні 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016 , 24.01.2017 та 26.01.2017 (т. 1 а.с. 248).
Згідно табелю обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_14 , ОСОБА_8 не працювала 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017 (т. 1 а.с. 249 - 251).
Суд не бере до уваги як належні докази надані стороною графіки роботи ФОП ОСОБА_16 з 08 до 20 години за липень 2017 та серпень 2017, табелі обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_16 за липень серпень 2017, оскільки вони містять інформацію яка знаходиться поза межами пред`явленого обвинувачення (т. 1 а.с. 238, 245, 246).
На підтвердження винуватості ОСОБА_3 прокурором надано Протокол огляду предмету від 24.02.2018, оптичний DVD-R диск 4GB та постанову про визнання речовим доказом (т. 2 а.с. 59 - 62).
Згідно Протоколу огляду предмету від 24.02.2018, складеного слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_40 , об`єктом огляду являється оптичний DVD-R диск 4GB. При завантаженні диску та його відкритті на ньому знаходиться папка «Нова папка (4)» в якій знаходяться наступні папки з файлами: 009ВИЗИТ 22.09.2016, 010ВИЗИТ 08.10.2016, 011ВИЗИТ 11.10.2016, 020ВИЗИТ 26.11.2016. Виявлені під час огляду предмети запаковано до паперового конверту № 1 (т. 2 а.с. 59 - 60).
Постановою про визнання, приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.02.2018 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004583 від 21.10.2016 а саме: конверт № 1 з оптичним DVD+R диском 4,7 gb, з відеозаписами за 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 26.11.2016. Конверт АДРЕСА_6 залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 62).
Прокурор також надав суду заяву власноручно складену ОСОБА_7 від 12.02.2018 на ім`я слідчого ОСОБА_41 у якій він долучає до матеріалів кримінального провадження DVD-R з відеозаписами за 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 26.11.2016 (т. 3 а.с. 64).
У судовому засіданні досліджено оптичний DVD-R диск 4GB, який містить папку «Нова папка (4)» в якій знаходяться папки з файлами: «009ВИЗИТ 22.09.2016», «010ВИЗИТ 08.10.2016», «011ВИЗИТ 11.10.2016», «020ВИЗИТ 26.11.2016» (т. 2 а.с. 61).
Папка «009ВИЗИТ 22.09.2016» містить файл 008 на якому зафіксовано голос ОСОБА_7 який повідомляє що четвер, дату і час не зазначає, пояснює свою точку зору щодо виконання рішення суду, знімає зі спини жінку з дитиною, які йдуть по вулиці. Малюх Ю.В. зазначає ОСОБА_7 : «що ми вийшли на площадку? Ми йдемо гуляємо».
На файлі 009 раптово розпочинається відео на якому ОСОБА_7 надає оцінку подіям щодо його участі у вихованні дитини та її налаштування проти нього. Звук місяцями нечіткий. ОСОБА_7 повідомляє про порушення кримінального провадження за статтею 382 КК України. Відео переривається. Дата і час відсутні.
На файлі 0010 голос ОСОБА_7 намагається сваритися з невідомою жінкою, дата і час відсутні.
Папка «010ВИЗИТ 08.10.2016» містить наступні відеофайли.
Відеофайл МАН01335 містить інформацію, що ОСОБА_7 висловлює свої думки щодо наявності рішення яким йому визначено з дитиною дні побачення і 08.10.2016 він прибув на місце реєстрації дочки. За парканом чути голос. ОСОБА_7 просить дати дитину. Жіночий голос просить забрати камеру і не вести зйомку. Запитує чи на зустріч, чи на зйомку прийшов. ОСОБА_7 уголос висловлює твердження, що йому чинять перешкоди і відразу телефонує на 102, вимагає слідчо-оперативну групу.
Відеофайл МАН01336 містить інформацію щодо приїзду поліції, хвіртку відчинила ОСОБА_12 . ОСОБА_7 вказує поліції підстави виклику. На зауваження поліції щодо відеофіксації ОСОБА_7 вказує на фільмування всього що з ним відбувається. Дата і час відсутні.
Відеофайл МАН01337 містить інформацію, що ОСОБА_7 повідомляє час 16-00 година 08.10.2016 і що подав заяву про умисне невиконання. Коментує події щодо обіцянки ОСОБА_42 надати дитину, щодо погодних умов, які можуть вплинути на зустріч з дитиною. На відео зафіксовано жінку, зі слів ОСОБА_7 - мати ОСОБА_8 . Жінка запитує ОСОБА_7 щодо подарунка дитині на день народження вказує про перебування дочки і онуки на її утриманні. ОСОБА_7 у свою чергу вказує на наявність у неї боргу перед ним. Жінка заходить у двір, чутно жіночій голос, що дитину по дощу не пустять. ОСОБА_7 телефонує на 102, наполягає на приїзді слідчо-оперативної групи. ОСОБА_8 на відео відсутня.
Відеофайли МАН01338, МАН01341 містять інформацію про приїзд поліції та чекання слідчо-оперативної групи дати подій не вбачаються. ОСОБА_8 на відео відсутня.
Папка «011ВИЗИТ 11.10.2016» містить наступні відеофайли.
Так, на відео МАН01342 ОСОБА_7 повідомляє дату і час - 11.10.2016 о 15-50 коментує, що прийшов у дошкільний заклад «Дельфін», відчиняє двері у групу де діти сидять за столами.
Наступний відеофайл МАН01343 - у приміщення дошкільного закладу прибула ОСОБА_8 відчинила двері групи і ОСОБА_7 починає сперечатися щодо «текущего графика» у присутності дітей. Під час одягання дитини матір`ю, ОСОБА_7 намагається звертатися по імені до дочки, яка на нього не реагує, починає кричати щодо смикання дитини на ОСОБА_3 . Дитина співає, розмовляє з матір`ю і жінкою. Потім виходять з приміщення і ОСОБА_7 коментує бачення подій.
Відеофайл МАН01344 розпочинається раптово - йде по вулиці ОСОБА_3 несе на руках дитину, потерпілий зі спини знімає, торкається руки дочки. ОСОБА_3 каже що важко нести і проганяє ОСОБА_7 . Дата і час відсутні. Як і відсутня жінка, яка перебувала у дитячому закладі разом з ОСОБА_3 .
На відеофайлі 0000, розміщеному у папці «020ВИЗИТ 26.11.2016» ОСОБА_7 зазначає дату 22.11.2016, яка знаходиться поза межами пред`явленого обвинувачення, а відтак є неналежним доказом.
Крім того папка «020ВИЗИТ 26.11.2016» містить відеозапис 0001 на якому ОСОБА_7 зазначає, що субота 26.11.2016 фіксує себе та висловлюється щодо невиконання рішення суду, згадує ОСОБА_20 , і ОСОБА_43 , надає оцінку подіям, які поза межами пред`явленого обвинувачення. Далі ОСОБА_7 стукає у двері паркану з номером 9. Чутно жіночій голос: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Одразу ОСОБА_7 телефонує у поліцію і просить направити патрульну поліцію для фіксації невиконання рішення суду. Пропозиції щодо спілкування з дитиною не висловлює.
Час на відео не зазначений потерпілим та не відображений при відеофіксації.
На відеозаписах 0002 та 0003 ОСОБА_7 коментує невиконання рішення суду, приїхав патрульний автомобіль.
Згідно Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.02.2018 ПрАТ «ВФ Україна» на виконання ухвали слідчого судді надано наступну інформацію про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користувалася ОСОБА_44 (т. 2 а.с.4-11):
20.09.2016 з 16-00 до 20-00 мобільний термінал з абонентським номером мав зв`язок у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Горького.
08.10.2016 з 10-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. 8-го Березня, вул. Калінінградська.
18.10.2016 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Калінінградська.
26.11.2016 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Горького.
24.01.2017 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Прокоф`єва.
26.01.2017 з 16-00 до 20-00 у м. Суми в межах дії базової станції на вул. 8-го Березня, вул. Горького.
06.04.2017 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Прокоф`єва.
16.05.2017 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. Калінінградська, вул. Засумська.
23.05.2017 з 16-00 до 20-00 - у м. Суми в межах дії базової станції на вул. 8-го Березня, вул. Калінінградська.
Інформація про з`єднання за 13.12.2016 не береться судом до уваги на підставі статті 85 КПК України, адже знаходиться поза межами пред`явленого обвинувачення.
Згідно Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.10.2017 ПрАТ «ВФ Україна» на виконання ухвали слідчого судді надало інформацію про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 16-31): 06.05.2017 з 14-39 год., зокрема і з 16-00 до 19-00 мобільний термінал з абонентським номером мав зв`язок в межах дії базової станції у м. Білопілля та с. Річки, Білопільського району Сумської області -15-31 год.; 08.06.2017 починаючи з 07-57 год. до 16-27 год. - у м. Білопілля та с. Річки, Білопільського району Сумської області та з 17-05 год. у м. Суми.
Інформації про з`єднання за 11.10.2016 вказані протоколи не місять.
Судом досліджено характеризуючи дані на обвинувачену яка на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації (т. 2 а.с. 65-67,73).
Надані стороною обвинувачення докази відкриті стороні захисту, що підтверджується Протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 26.02.2018 (т. 2 а.с. 90- 94).
Згідно досудової доповіді від 22.06.2020 на ОСОБА_3 , складеної на виконання ухвали суду за умови доведення вини обвинуваченої запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень можливе без цілодобового нагляду та ізоляції від суспільства (т. 2 а.с. 219 -220).
Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Відповідно до висновку Верховного Суду сформульованого у постанові від 12.02.2020 у справі № 659/1012/18 кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. З об`єктивної сторони злочин, передбачений частиною 1 статті 382 КК України може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню. Використання законодавцем у диспозиції частини 1 статті 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.
Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.
Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, ОСОБА_3 обвинувачується, у тому, що своїми діями упродовж 2016 та 2017 років, а саме 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не виконувала рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.06.2016, яке набрало законної сили 02.08.2016, шляхом систематичного перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України - умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили.
Особливість даної справи полягає в тому, що рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.06.2016, ОСОБА_17 зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_9 і саме з цим ознайомлена обвинувачена державним виконавцем та попереджена про кримінальну відповідальність.
Також цим рішенням суду визначено спосіб участі батька у вихованні дитини: час спілкування з дитиною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожного вівторка та четверга з 16 до 20 год. та кожної суботи з 10 до 20 год. в присутності матері дитини при умові, що дитина в той день не хворіє, у разі відсутності дитини за її місцем реєстрації замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відео зв`язком за допомогою «Skype». Місце їхнього спілкування рішенням суду не визначено, проте обов`язковою умовою є що дитина в той день не хворіє.
Докази на підтвердження стану здоров`я дитини у дати пред`явленого обвинувачення суду не надавались.
Суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 про те, що спілкування батька з дитиною повинно відбуватися якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зазначена обставина на підставі статті 157 СК України ураховується при вирішення батьками питань щодо виховання дитини, а в даному випадку судом вирішено спір щодо участі у вихованні дитини батька.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_10 підтвердила ознайомлення обвинуваченої з резолютивною частиною рішення суду про зобов`язання не чинити перешкоди, попередження боржника про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Її показання узгоджуються з матеріалами виконавчого провадження. Проте зазначений свідок не повідомила обставини про доведення до відома ОСОБА_17 часу спілкування з дитиною. Як і не повідомила про обставини перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною з боку обвинуваченої у межах пред`явленого обвинувачення.
Доказів на підтвердження ознайомлення ОСОБА_17 з необхідністю виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 в частині порядку участі ОСОБА_7 у спілкуванні з дитиною у формі систематичних побачень у рамках виконавчого провадження не надано.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які є працівниками поліції та приїздили на виклики потерпілого на лінію 102, суд дійшов висновку, що жоден свідок не був очевидцем перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час. Відтак свідки не повідомили обставин щодо умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили ОСОБА_3 у межах пред`явленого обвинувачення. З показань свідків слідує, що вони приїздили на виклики потерпілого, бачили напружені відносини між потерпілим, який фіксував події на телефон та обвинуваченою. Зазначені показання свідків підтверджують звернення ОСОБА_7 , що йому не дають спілкуватися з дитиною. У їх присутності перешкод не бачили.
Разом з тим свідок ОСОБА_22 повідомив про виїзд на виклик до ТРЦ «Лавина» за заявою ОСОБА_7 , а зазначені події не увійшли у пред`явлене обвинувачення, а тому не можуть бути належним доказом у даному кримінальному провадженні.
При викладені фактичний обставин орган досудового розслідування зазначає, що у четвер 26.01.2017 12 год. 36 хв. ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_8 та попрохав надати можливість зустрітись з донькою в кінотеатрі «Дружба» в м. Суми, але ОСОБА_8 , діючи умисно та без будь яких підстав відмовила у проведенні побачення та відмовилась давати телефон доньці для спілкування з батьком.
Разом з тим рішенням суду визначено час зустрічей щочетверга з 16 до 20 години. 26.01.2017 у ОСОБА_3 був робочий день, що підтверджено табелем обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_16 . Цього дня побачення відбулося після приїзду співробітників поліції, викликаних потерпілим. Будь-які докази на підтвердження пропозиції відвідати у визначений рішенням суду час цього дня кінотеатр, як зазначено у обвинувальному акті суду не надано.
Показання свідка ОСОБА_23 узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 в частині побачення останнього з донькою у присутності поліцейських у холодну пору доби біля будинку та подальшу відмову гуляти з дитиною на морозі. Згідно показань цього свідка він не чув від ОСОБА_3 , що та не буде давати дитину. Негативного відношення до батька дитини не було, і не відчувалося що дитина за ним скучила.
Досліджені графік роботи ФОП ОСОБА_16 та табель обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_16 підтверджують робочий день у ОСОБА_17 26.01.2017 і одночасно спростовують пред`явлене обвинувачення щодо умисного невиконання рішення суду цього дня.
Встановлені судом обставини повністю спростовують доводи сторони обвинувачення про те, що у четвер 26.01.2017 ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи злочинній намір, діючи умисно та без будь яких підстав відмовила у проведенні побачення та відмовилась давати телефон доньці для спілкування з батьком.
Доказів на підтвердження зазначених у обвинувальному акті обставин, що 20.09.2016, 08.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017, 06.04.2017, 16.05.2017, 23.05.2017 ОСОБА_8 не надала ОСОБА_7 можливості спілкуватись із ОСОБА_9 шляхом телефонної розмови або відеозв`язку, таким чином усіма вищевказаними діями перешкодивши останньому у спілкуванні зі ОСОБА_9 стороною обвинувачення не надано. Суд звертає увагу, що рішенням суду передбачено заміну побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відео зв`язком за допомогою «Skype» у разі відсутності дитини за її місцем реєстрації.
Наведені у обвинувальному акті обставини в цій частині спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду повідомив, що за допомогою «Skype» не намагався спілкуватися з донькою.
Свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_33 також при виконанні своїх службових обов`язків були очевидцями напружених відносин між потерпілим та обвинуваченою, були присутніми при зустрічі батька з донькою та разом з ними та обвинуваченою поїхали до розважального центра. Проте вказані свідки також не підтвердили обставини вчинення обвинуваченою перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час, тобто умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили за обставин пред`явленого обвинувачення.
ОСОБА_33 суду пояснила, що вона як посадова особа поліції уповноважена розглядати певні звернення у ході перевірки скарг ОСОБА_7 з`ясовувала, що фактично завжди була причина чому зустріч не відбувалася чи дитина хвора, чи тільки за участі матері зустріч, яка на роботі.
Аналізуючи інформацію про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користувалася ОСОБА_44 , відображену у Протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 05.02.2018 та Протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 19.10.2017, суд зазначає наступне.
Сторона обвинувачення надала докази на підтвердження того, що 06.05.2017 та 08.06.2017 мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користувалася ОСОБА_3 і ця обставина стороною захисту не спростовувалась, мав зв`язок в межах дії базової станції у м. Білопілля та с. Річки, Білопільського району Сумської області.
З`єднання абонентського номеру, яким користувалася обвинувачена підтверджує з`єднання і місце знаходження базової станції оператора мобільного зв`язку на час з`єднання, що розташована за певною адресою, але не може бути достатнім доказом підтвердження перешкоджання батьку спілкуватися з донькою та умисного невиконання судового рішення 06.05.2017 та 08.06.2017 року за обставин викладених у обвинувальному акті.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_46 роботодавця та іншого продавця з якою працювала обвинувачена - ОСОБА_28 , суд дійшов висновку, що вони також не були очевидцями перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час, тобто умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили у межах пред`явленого обвинувачення. З досліджених доказів вбачається, що у період пред`явленого обвинувачення ОСОБА_28 працювала у ФОП ОСОБА_16 разом з ОСОБА_8 з січня 2017 по червень 2017. Свідки зазначали про орієнтованість графіків для оплати праці, оскільки продавці ( ОСОБА_3 та ОСОБА_28 ) мали змогу підміняти одна одну. Такі твердження свідків узгоджуються з Наказом Державного комітету статистики від 05.12.2008 № 489, яким затверджено типові форми первинної облікової документації зі статистики праці саме з метою подальшого вдосконалення державних статистичних спостережень підприємств, установ, організацій щодо обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати.
У свою чергу графік роботи ФОП ОСОБА_16 у період з січня 2017 по червень 2017, табель обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_16 за вказаний період, графік роботи ФОП ОСОБА_14 у період з вересня 2016 по січень 2017, табель обліку використовування робочого часу ФОП ОСОБА_14 не є належними доказами підтвердження версії обвинувачення - перешкоджання ОСОБА_17 потерпілому у спілкуванні з дочкою.
А відтак, суд не може взяти до уваги наведені докази як достатні на підтвердження доводів сторони обвинувачення про умисний характер дій ОСОБА_3 спрямований на невиконання рішення суду та перешкоджання потерпілому у спілкуванні з дитиною за обставин викладених у обвинувальному акті за 20.09.2016, 26.11.2016, 06.04.2017 року.
Суд вважає наведені докази припущенням сторони обвинувачення на відсутність перешкод у ОСОБА_3 виконувати рішення суду у дні, які не зазначені як робочі - 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017 та 08.06.2017.
Надаючи оцінку відеозаписам, зафіксованим на оптичному DVD+R диску 4,7 gb, що визнаний речовим доказом, суд ураховує приписи частини 3 статті 415 КПК України, згідно якої висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді та надає оцінку кожному з них.

ОСОБА_7 суду пояснив, що він знімав особисто це відео на телефон і фотоапарат, записав на диск і надав слідчому.
Відповідно до статті 56 КПК України потерпілий має право подавати докази на підтвердження своєї заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до частин 1,3 статті 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото, кіно, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, у тому числі таємне, без згоди особи, може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.
Клопотання сторони захисту про визнання недопустимими відеозаписів - з підстав не проведення експертизи копій відеофонограм для підтвердження, що зафіксовані на них особи є потерпілим та обвинуваченою, суд вважає надуманим і таким що не заслуговує на увагу. Так, стороною обвинувачення надано доступ до матеріалів досудового розслідування, зокрема і до диску з відеозаписами які надав потерпілий. Сторона захисту не позбавлена була можливості заявити клопотання про проведення експертизи, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, але таким правом не скористалася.

Як встановлено судом при дослідженні відеозаписів у папці «009ВИЗИТ 22.09.2016» на файлах 008, 009, 0010 не зафіксовано дату та час відеозйомки та їх не повідомляє потерпілий, тому суд не визнає зазначені документи належними доказами на підтвердження пред`явленого обвинувачення щодо подій, які за твердженням сторони обвинувачення мали місце 22.09.2016 близько 16 години.
Сама лише зазначена потерпілим у назві папки з файлами дата не може підтверджувати, що обставини зафіксовані на відео мали місце 22.09.2016 близько 16 години, а тому зазначений доказ суд визнає неналежним.
Оскільки на відеофайлі МАН01335 (папка «010ВИЗИТ 08.10.2016») зафіксовано прохання особи на яку направлено об`єктив ОСОБА_3 припинити знімання, тобто знімання фізичної особи відбувалося без її згоди у порушення статті 307 ЦК України, з огляду на положення статей 86,87 КПК України суд визнає зазначений доказ недопустимим і на нього не може посилатися при ухваленні судового рішення.
Суб`єктивна оцінка подій озвучена потерпілим на відео фактично є його показаннями щодо певних подій, а згідно статті 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відеофайли МАН01336, МАН01337, МАН01338, МАН01341 містять суб`єктивну оцінку подій висловлену ОСОБА_7 , його розмову з невідомою жінкою і не містять обставин, які б підтверджували перешкоди з боку обвинуваченої побаченню ОСОБА_7 з донькою та реальну можливості його провести, тому суд визнає їх неналежними доказами.
Папка «011ВИЗИТ 11.10.2016» містить наступні відеофайли. Так, на відео МАН01342 ОСОБА_7 повідомляє дату і час - 11.10.2016 о 15-50 коментує, що прийшов у дошкільний заклад «Дельфін», відчиняє двері у групу де діти сидять за столами. Наступний відеофайл - МАН01343 приміщення дошкільного закладу прибула ОСОБА_8 відчинила двері групи і ОСОБА_7 починає докоряти щодо «текущего графика» у присутності дітей. Під час одягання дитини матір`ю, ОСОБА_7 намагається звертатися по імені до дочки, яка на нього не реагує. Дитина співає, розмовляє з матір`ю і жінкою. Потім виходять з приміщення і ОСОБА_7 коментує бачення подій.
На відеофайлах папки «011ВИЗИТ 11.10.2016» - МАН01342, МАН01343 зафіксовано події не на вулиці, а у дитячому закладі, що не узгоджується з приписами статті 307 ЦК України. На вказаних відеофайлах потерпілий фіксував не себе, а вихованців дитячого закладу, де згодом з`явилася обвинувачена та коментував події. На зазначених письмових доказах не зафіксовано умисні дії по невиконанню рішення суду обвинуваченою. На відео зафіксовано дівчинку, яку одягають мати у присутності іншої жінки.
Відеофайл МАН01344 не містить дати та часу, як і відсутня жінка, зафіксована на попередньому файлі папки, яка перебувала у дитячому закладі разом з ОСОБА_3 , а тому які саме події за яку саме дату підтверджує даний файл встановити не можливо. Саме розташування файлу у папці з датою 11.10.2016 не може підтверджувати, що обставини зафіксовані на відео мали місце 11.10.2016 близько 16 години, а тому зазначений доказ суд визнає неналежним.
Наведене також підтверджується наступним відеофайлом 0000, розміщеним у папці «020ВИЗИТ 26.11.2016» на якому ОСОБА_7 зазначає дату 22.11.2016, що знаходиться поза межами пред`явленого обвинувачення, а відтак є неналежним доказом.
Суд звертає увагу, що відеозаписи 0001, 0002 та 0003 розміщенні у папці під назвою «020ВИЗИТ 26.11.2016» зняті потерпілим вже у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке зареєстровано 21.10.2016 за заявою ОСОБА_7 , а тому визнає їх недопустимими доказами оскільки здобуті з порушенням вимог КПК України.
Так, аналіз наданої стороною обвинувачення інформації зафіксованої на цих відео свідчить на цілеспрямовану фіксацію подій потерпілим у рамках розпочатого кримінального провадження, а тому беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 суд не бере до уваги як докази дані, які були отримані шляхом цілеспрямованих дій щодо фіксації певної інформації, не в порядку, передбаченому КПК України. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 12.04.2018 у справі № 366/1400/15-к.
Протокол огляду предмету від 24.02.2018, складений слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_40 містить інформацію про огляд ним оптичного диску, відображення суб`єктивної оцінки зафіксованої на диску інформації, а тому не може бути визнаний самостійним належним доказом на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 за обставин викладених у обвинувальному акті.
Обставини викладені у обвинувальному акті щодо подій 20.09.2016, 16.05.2017 та 23.05.2017 підтверджені у ході судового розгляду лише показаннями потерпілого.
Сама по собі відсутність зустрічі батька з донькою не може свідчити про систематичне перешкоджання у спілкуванні з дитиною та про умисне невиконання рішення суду обвинуваченою та не є безумовною підставою кримінальної відповідальності.
Обов`язок доказування події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення згідно статті 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора.
З наданих стороною обвинувачення доказів неможливо встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 умислу на невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню.
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до частини 1 статті 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
ОСОБА_7 пояснив обставини невиконання судового рішення по кожному дню 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017.
Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд дійшов висновку, що фактично пред`явлене обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілого.

Суд не ставить під сумнів показання потерпілого, але ураховуючи його неприязні відносини з обвинуваченою, що підтверджено показаннями свідків, за відсутності наданих стороною обвинувачення сукупності взаємопов`язаних інших належних, допустимих та достовірних доказів, єдиного джерела доказів показань потерпілого ОСОБА_7 не достатньо для визнання їх такими, що підтверджують поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті.
За наведених підстав суд дійшов висновку, що досліджені під час судового розгляду докази не підтверджують висновок сторони обвинувачення про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні, а саме що вона своїми діями 20.09.2016, 22.09.2016, 08.10.2016, 11.10.2016, 18.10.2016, 26.11.2016, 24.01.2017, 26.01.2017, 06.04.2017, 06.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017, 08.06.2017 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не виконувала рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.06.2016, яке набрало законної сили 02.08.2016, шляхом систематичного перешкоджання ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітньою дитиною - донькою ОСОБА_9 у визначений судом час, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України - умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_3 підлягає виправданню у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 382 КК України на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, оскільки поза розумним сумнівом стороною обвинувачення не доведено, що в її діянні є склад цього кримінального правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
10.06.2020 ОСОБА_7 звернувся з цивільним позовом, відповідно до якого просить відшкодувати ОСОБА_3 завдану йому моральну шкоду 150000 грн. Розглядає можливість відмови від заявленого позову в разі негайного протягом 30 календарних днів спільного відпочинку з донькою та виплати 50000 грн. на проведення відпочинку та підготовки доньки до школи (т. 2 а.с. 212- 214).
На підставі частини 3 статті 129 КПК України у зв`язку з виправданням обвинуваченої суд залишає позов без розгляду.
Процесуальні витрати відсутні.
Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Речовий доказ: конверт № 1 з оптичним DVD+R диском 4,7 gb, з відеозаписами (т. 2 а.с. 62), залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за частиною 1 статті 382 КК України та виправдати за недоведеністю наявності в її діях складу цього кримінального правопорушення.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Речовий доказ: конверт № 1 з оптичним DVD+R диском 4,7 gb, з відеозаписами (т. 2 а.с. 62), залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1