Справа: № 148/1034/21
Провадження №1-кс/148/315/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, 10.06.2021 надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , про те, що 10.06.2021 року близько 13:00 год. по вул. М. Леонтовича, м. Тульчин, Тульчинський район Вінницька область, за порушення ПДР зупинений автомобіль марки "Фольцваген Пасат Б5" зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 та під час перевірки документів у водія у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу виявлено невідоповідність VIN номера автомобіля з наявними базами даних поліції.
До ЄРДР внесено відомості за №0000092 від 11.06.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 358 КК України.
В ході огляду місця події, 10.06.2021 в межах досудового розслідування на підставі добровільної заяви ОСОБА_5 вилучено автомобіль, який перебуває у його користуванні, марки «Volkswagen Passat B5», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , який доставлено на арешт-майданчик Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Окрім того в межах проведення огляду місця події вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .
Постановою дізнавача від 10.06.2021, вказане майно, а саме транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовим доказам.
На думку дізнавача, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , містить явні ознаки підробки, тому є підстави вважати про можливу підробку даного свідоцтва, що у свою чергу свідчить про необхідність у проведенні технічної експертизи вилучених документів, а також трасологічної експертизи вилученого транспортного засобу, з метою підтвердження або ж спростування факту підробки номерів, вузлів та агрегатів транспортного засобу, у зв`язку з чим, з метою встановлення обставин вчинення правопорушення, на нього слід накласти арешт.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Користувач тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечує.
Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки воно є доказом, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування, та відповідних експертиз.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешту вигляді заборони відчуження на автомобіль марки «Volkswagen Passat B5», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 та який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat B5», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 помістити на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 залишити при матеріалах кримінального провадження
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити дізнавачу СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1