Дата документу 19.08.2021
Справа № 334/4645/21
Провадження № 1-кп/334/757/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000753 від 18.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, не працюючого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
11.12.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 cт. 186 до 1 року позбавлення волі. На підставі статей 75, 104 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
07.02.2014 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 cт. 185, ч. 4 cт. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі cт. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
31.08.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 cт. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі cт. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
26.06.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 cт. 185, ч. 3 cт. 186, cт. 70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 cт. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2015 та остаточно визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі,-
у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України,

установив:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.05.2021 року, приблизно о 05:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття металопластикового вікна за допомогою фізичної сили, проник до приміщення кв. АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі під`їзду № 2 вказаного будинку.

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з приміщення квартири таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: плазмовий телевізор марки «Samsung», моделі «UE43KU6072U» з діагоналлю 43 дюйма в корпусі чорного кольору, вартістю 766 гривень 67 копійок, SMART годинник китайського виробника в корпусі чорного кольору, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, які знаходились у зальній кімнаті вказаної квартири; навушники «Ейрподс», першої моделі, в корпусі білого кольору, вартістю 1 200 гривень, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А» в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , рюкзак фірми «Страдіваріус» чорного кольору, зарядний пристрій для мобільного телефону «Айфон», набір фірми «VIF» із гаманця та чохла для паспорта, в`язку ключів, банківську картку ПАТ «ПУМБ», банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 та паспорт громадянина на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та які знаходились у коридорі зазначеної квартири.

Після цього покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 5 966 гривень 67 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого, надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та яке виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує також і те, що він був раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, стабільного заробітку не має, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно із законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий корисливий злочин лише за два місяці після звільнення з місць позбавлення волі, щиросердно дієво розкаявся у скоєному, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню істини у справі, що судом визнається як пом`якшувальні обставини.

Однак суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, належних висновків не зробив, і знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що характеризує його, як суспільно небезпечну особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення та може продовжити вчинення аналогічних злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, оскільки зазначене покарання відповідає тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, що у сукупності, на думку суду, дає підстави вважати, що виправлення засудженого неможливе без ізоляції його від суспільства.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити без змін.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз у сумі 1 714,2 грн. у відповідності до вимог ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10 червня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10 червня 2021 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 1714 (одна тисяча сімсот чотирнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази: зошит на 12 аркушів у якому знаходиться відмітка про придбання мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9A» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Навушники AirPods в корпусі білого кольору, смарт годинник китайського виробника в корпусі чорного кольору та телевізор Samsung UE43KU6072U діагоналлю 43 дюйма в корпусі чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_5 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1