ВИРОК Іменем України
м. Балаклія,06.04.2021 Справа № 610/3136/20 1-кп/610/116/2021 Кримінальне провадження № 0000215

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підсудного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шебелінка Балаклійського району Харківської області, громадянин України, освіта середня спеціальна школа міліції, проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше працював в органах міліції, розлучений, неповнолітніх дітей не має, на обліку в нарколога, у психіатра та в органі з питань пробації не перебуває, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

установив:

23.09.2020 близько 11.00, ОСОБА_6 , знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, викрав із шафи гроші в сумі 1500 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 23.09.2020 близько 19.00, ОСОБА_6 , знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, викрав із шафи гроші в сумі 1500 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при фактичних обставинах, як зазначено вище, він того дня до обіду зайшов до свого сусіда ОСОБА_8 з приводу господарських справ, коли побачив, що того немає вдома, знаючи де лежать гроші, викрав із шафи в будинку 1500 грн, а потім того ж дня вже ближче до вечора, повторно викрав звідти ще 1500 грн, знову скориставшись відсутністю сусіда. Розкаювався, просив суд суворо його не карати.

Окрім показань підсудного, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 26.09.2020 про заяву ОСОБА_8 про крадіжку в нього 3000 грн;
- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка викрала в нього з будинку 3000 грн (протокол прийняття заяви від 26.09.2020);
- протоколом огляду місця події від 26.09.2020 у ході якого було оглянуто будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_8 , звідки були викрадені 3000 грн;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2020 в ході якого підозрюваний ОСОБА_6 розказав і показав як він 23.09.2020 з будинку АДРЕСА_1 викрав 1500 грн, а потім того ж дня викрав ще 1500 грн.
Інші докази суду не надавались. Про необхідність дослідження інших доказів учасники судового провадження суд не повідомляли, з клопотаннями про виклик певних осіб до суду для допиту, про витребування та дослідження певних речей чи документів, до суду не звертались.
Показання потерпілого ОСОБА_8 судом не досліджувались у зв`язку з його неявкою. Потерпілий звернувся до суду із заявою, якою просив розглянути справу без його участі. У зв`язку з наведеним, суд, керуючись ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, постановив ухвалу про проведення судового розгляду без потерпілої, що повністю відповідає положенням п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Діючи в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина підсудного у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, доказів для того щоб зробити такий висновок достатньо, а його дії слід кваліфікувати
- за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання суд ураховує, що підсудний учинив кримінальний проступок, а також нетяжкий злочин, що він раніше судимий не був, освіта середня спеціальна школа міліції, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, мав досвід роботи в органах міліції, розлучений, неповнолітніх дітей не має, на обліку в нарколога, у психіатра та в органі з питань пробації не перебуває.
Також суд ураховує, що потерпілий у своїй заяві просив підсудного не карати суворо.
Щире каяття суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, а обставин, що його обтяжують суд не вбачає.
Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання що підсудному необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкцій частин статті у розмірі, що наближається до мінімального, а потім визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду призначення такого покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім, а у застосуванні до нього більш суворого покарання немає потреби. Разом із тим застосування менш суворого виду та розміру покарання не вбачається за можливе.

Із наведених вище міркувань, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, та особу підсудного, суд не знаходить належних підстав погодитись із думкою прокурора про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі з наступним звільненням від покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі відсутній.
Речові докази суду не надавались.
Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись стст. 367 374 КПК України,

постановив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяця;

Керуючись ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту строком на 3 (три) місяця.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання засудженого після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області.
Роз`яснити підсудному право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно вручити учасникам судового провадження та роз`яснити їм право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя