22.02.2021 Єдиний унікальний № 371/1181/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1181/20

Провадження № 1-кп/371/1/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000423, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Пії Миронівського району Київської області, має незакінчену вищу освіту, не одружений, дітей не має, адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 , місце перебування: будинок під номером АДРЕСА_2 , раніше судимий:

13 вересня 2010 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 289 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненого 08 квітня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»;

22 липня 2015 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 13 березня 2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив викрадення документа, належного ОСОБА_5 , та таємне викрадення його майна за таких обставин.

10 листопада 2020 року близько 13 години, обвинувачений ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , в будинку останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , спільно розпивали спиртні напої. Під час вживання алкоголю, ОСОБА_4 побачив на кухонному столі банківську картку за № НОМЕР_1 , емітентом якої є ПАТ «Державний ощадний банк України», видану на прізвище ОСОБА_5 , якою вирішив заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , таємно, скориставшись тим, що ОСОБА_5 в стані алкогольного спяніння пішов відпочивати, викрав банківську карту № НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього, поклав її до власної кишені верхнього одягу та залишив місце вчинення злочину.

Того ж дня, о 17 год. 22 хв., перебуваючи в приміщенні магазину АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по вулиці Молодіжна, 20 села Пії Миронівського району Київської області, обвинувачений, використовуючи викрадену картку, здійснив розрахункову операцію на суму 312 грн. 80 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, о 21 год. 11 хв., в приміщенні того ж магазину АЗС «Flash plus», викраденою карткою ОСОБА_5 . ОСОБА_4 здійснив розрахункову операцію на суму 81 грн. 50 коп. та о 21 год. 12 хв. - наступну розрахункову операцію на суму 59 грн. 90 коп.

Кошти, які перебували на картковому рахунку, обвинувачений витратив на придбання товару у виді продуктів харчування, цигарок та алкоголю.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 454 грн. 20 коп.

Продовжуючи протиправні дії, 11 листопада 2020 року близько 10 години, ОСОБА_4 знову прийшов до будинку ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та почав розпивати з ним спирні напої.

Близько 11 години ОСОБА_5 заснув в одній із кімнат будинку. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення будь-якого майна з будинку.

Близько 11 год. 05 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, вважаючи свої дії ніким не поміченими, шляхом вільного доступу, обвинувачений ввійшов до кладови будинку, в якому перебував, де відшукав та викрав бензинову косу марки «Expert Garden BC 330». З викраденим майном залишив місце вчинення злочину, довівши свій злочинний умисел до кінця.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, розмір якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/111-20/56757 від 27 липня 2020 року, склав 1166 грн. 67 коп.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень обвинувачений не заперечив, на підтвердження встановлених судом обставин визнав себе винним у їх вчиненні та надав показання, з яких слідує наступне.

10 листопада 2020 року близько 13 години він прийшов до знайомого ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_3 , та разом з ним розпивав спиртні напої. Коли ОСОБА_5 після вживання алкоголю заснув, він побачив на кухонному столі його банківську картку та вирішив нею заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, він взяв банківську картку, поклав її до кишені верхнього одягу та залишив будинок знайомого.

Того ж дня декілька разів він придбавав у магазині АЗС «Flash plus», розташованому в селі Пії Миронівського району Київської області, продукти харчування, цигарки та алкоголь. Точної суми витрачених коштів не пам`ятає, не оспорює суми викрадених коштів, яка зазначена у обвинувальному акті.

Наступного дня, 11 листопада 2020 року, вранці він знову перебував у будинку ОСОБА_5 , де спільно з останнім розпивав спиртні напої.

Після цього, як ОСОБА_5 заснув в одній із кімнат будинку, він вирішив викрасти якісь речі, почав ходити по будинку та роздивлятися. Коли заглянув у кладову будинку, то побачив бензинову косу. Вказану річ забрав та відніс до будинку своєї бабусі.

Зазначив, що у вчиненому розкаюється. Поряд з цим, повідомив, що нещодавно сплив строк його попереднього ув`язнення, до змін та виправлення він не готовий, бажає повернутися у місця позбавлення волі, тому вчиняє кримінальні правопорушення.

Не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор.

Заслухавши вступну промову прокурора, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце, та полягають у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_5 , вчиненому повторно, що кваліфікується судом як злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, та у викраденні офіційного документа потерпілого ОСОБА_5 , вчиненому з корисливих мотивів, що кваліфікується як кримінальний проступок, передбачений ст. 357 ч. 1 КК України.

Обвинувачений є винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинене.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність, є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше засуджувався, має непогашену судимість, після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність, у іншому кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслчідувань 16 листопада 2020 року, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України, в звязку з чим перебуває під вартою.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики, виданої старостою Балико-Щучінського старостинського округу виконкому Ржищівської міської ради Київської області, довідок Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» від 24 листопада 2020 року, вимоги УІАП ГУ НП в Київській області від 30 листопада 2020 року, вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року, вироку Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року, ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2021 року.

При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення. має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у виді злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, оскільки передбачає покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, та кримінальний проступок, передбачений ст. 357 ч. 1 КК України, покарання за вчинення якого передбачено у виді обмеження волі на строк до трьох років.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та активне сприяння у їх розкритті обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та проступку, передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України, необхідно призначити у виді обмеження волі.

Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

В порядку, визначеному вказаними правилами, покарання обвинуваченому необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та недоцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті вартість проведеної у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи в сумі 326 гривень 90 копійок, що документально підтверджена довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 357 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 326 гривень 90 копійок.

Речові докази: бензинову косу марки «Expert Garden BC 330» жовтого кольору та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком чинності вважати повернутим за належністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1