печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6999/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу начальник першого відділу процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу начальник першого відділу процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокуратура здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000922 від 28.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби шляхом підробки офіційних документів незаконно вивели із державної та передали в комунальну власність земельну ділянку, самовільно забудували зазначену земельну ділянку в зоні особливого використання режиму використання земель.
Так, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №1110 від 28.09.1944 року «Про закріплення за приймально-передавальним радіоцентром колишньої території передавальної радіостанції РВ-13» за приймально-передавальним радіоцентром закріплено земельну ділянку площею 26, 2 га, що розташована по Люстдорфській дорозі у м. Одеса.
Наказом Народного Комісаріату зв`язку Союзу РСР №586 від 31.12.1945 «О вводе в постоянную эксплуатацию Одесского Радиоцентра» зобов`язано прийняти на баланс ІНФОРМАЦІЯ_1 прийомно-передавальний центр.
У подальшому, наказом Міністерства зв`язку УРСР №212 від 14.12.1977 «Об объединении радио-предприятий РУРТ» об`єднано Одеський радіоцентр с Технічним вузлом республіканських магістралей зв`язку і телебачення РМС-І в єдине підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр.
Також, Наказом Міністерства зв`язку УРСР №22 від 09.03.1978 «О создании Одесского областного радио-телевизионного передающего центра» на базі Одеський радіоцентр і приєднаного до нього господарства ТУРИ-2 Республіканської мережі магістральних зв`язків і телебачення № І, створено єдине підприємство Одеський обласний радіо-телевізійний передавальний центр.
В часи незалежності України, а саме 04.07.2016 Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України видано наказ №418, яким реорганізовано ДП «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» шляхом приєднання його до Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення.
Відповідно до п.1.1. Статуту ДП «Одеський обласний радіотелевізійного передавальний центр», затвердженого наказом Адміністрації Держспецзв`язку №582 від 17.10.2012 ДП «ООРТПЦ» є державним унітарним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, що належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і є учасником державного господарського об`єднання Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.
Згідно абз. 2 пункту 5 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.
Як вбачається з протоколу № 2 наради щодо виділення Одеському обласному радіотелевізійному передавальному центру земельної ділянки для будівництва нової радіотелевізійної вежі в м. Одеса від 19.10.2004, на виконання п.3 окремого доручення Прем`єр-Міністра України №4075/0/1-04 від 15.09.2004 прийнято рішення про будівництво нової телевізійної вежі у м. Одесі на території ДП «ООРТПЦ», площею 8 га, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55.
Відповідно до ч.1 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.
Згідно ч.2 ст. 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.
Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції станом на 04.06.2004) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Згідно п.4 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» у державній власності залишаються: розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, та які належать до земель оборони.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №228362770 від 16.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться об`єкти нерухомого майна, які перебувають на праві оперативного управління Управлінню Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області.
Враховуючи викладене, землі розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога (де розташовані об`єкти зв`язку) 55, мають належати державі в особі ДП «Одеський обласний радіотелевізійного передавальний центр», як правонаступника Одеського радіоцентру.
Однак, рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 №3906-VI затверджено «Детальний план території в районі Одеської ОРТПЦ по Люстдорфській дорозі, 55 в м. Одеса», яким передбачено демонтаж антенних полів та будівництво житлової та громадської забудови.
У подальшому, 21.09.2016 Одеська міська рада прийняла рішення № 1166-VII відповідно до якого надано дозвіл прокуратурі Одеської області на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 6,0000 га, за адресою: АДРЕСА_2 ), для будівництва обслуговування та експлуатації багатоквартирних житлових будинків з вбудованими громадськими приміщення.
07.12.2016 Одеська міська рада прийняла рішення №1483-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3,4605 га (кадастровий номер :18:017:0055), за адресою: АДРЕСА_2 ), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування прокуратурі Одеської області.
Також, рішенням Одеської міської ради №2320-VII від 26.07.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, зміну цільового призначення та передачу у постійне користування Прокуратурі Одеської області земельної ділянки, площею 0,50000 г, за адресою: АДРЕСА_3 » затверджено проект землеустрою на земельну ділянку (кадастровий номер :18:017:0056), площею 0,50000 га (категорія земель землі житлової та громадської забудови), надано Прокуратурі Одеської області зазначену земельну ділянку в постійне користування та зобов`язано прокуратуру виконати вимоги та умови землеустрою, зареєструвати право постійного користування.
Крім того, рішенням Одеської міської ради №2863-VII від 14.12.2017 «Про надання згоди Прокуратури Одеської області на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, площею 0,5000 га, за адресою: АДРЕСА_3 та площею 3,4605 га, за адресою: АДРЕСА_2 , яким надано згоду прокуратурі на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :18:017:0056, площею 0, 5000 га та земельну ділянку кадастровий номер :18:017:0055, площею 3,4605 га.
У подальшому, Одеська міська рада приймає рішення №3147-VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_4 , для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, які знаходяться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області.
Тобто, в супереч вимогам ч. 2 ст. 117 ЗК України Одеська міська рада своїми рішеннями №3906-VI від 09.10.2013, №1166-VII від 21.09.2016, №1483-VII від 07.12.2016, №2320-VII від 26.07.2017, №2863-VII від 14.12.2017 фактично позбавило державу в особі ДП «ООРТПЦ» земельної ділянки площею 3, 9605 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що дозволило незаконно забудувати її.
Таким чином, в діях службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності можуть вбачатися ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України.
З метою виявлення та вилучення речей і документів, які підтверджують причетність службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності до вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України, 04.02.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.01.2021 (справа № 757/3547/21-к) проведено обшук у квартирі АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 .
Водночас, у ході обшуку за вказаною адресою, окрім документів, що підтверджують причетність вказаних осіб до вчинених злочинів та дозвіл на вилучення яких прямо надано ухвалою слідчого судді (ч. 7 ст. 236 КПК України), слідчими виявлено та вилучено нище перелічену комп`ютерну техніку, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, доступ до яких обмежується їх власником та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, а також обґрунтованою необхідністю їх надання разом з інформацією, що на них міститься для проведення експертних досліджень.
Зокрема, під час обшуку в квартирі АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено ноутбук марки «HP», s/n: 5СG40216SW, із зарядним пристроєм.
Перелічена вище комп`ютерна техніка постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 05.02.2021 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000922.
Накладення арешту на вказані документи забезпечить збереження речових доказів, унеможливить їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки вони містять відомості, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та грошових коштів.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене протоколом обшуку від 04.02.2021 у квартирі АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме на ноутбук марки «HP», s/n: 5СG40216SW, із зарядним пристроєм.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1