Справа № 171/2227/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження № 0000979, внесене до ЄРДР 16.08.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000979 від 16.08.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у тому, що 07.08.2016, приблизно о 06:00 годині, ОСОБА_4 , знаходилась по вул. Степова у с.Катеринівка Апостолівського району Дніпропетровської області. Де в цей час між останньою та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті давніх неприязних відносин. В ході сварки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , наблизившись до ОСОБА_6 нанесла їй один удар дерев`яною палицею в область обличчя зліва, та один удар в область правого плеча ззаду. У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №185/240-Е44 від 20.10.2016, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням на біля очну та виличну область з садном на його тлі; синця на задній поверхні правого плеча, у нижній його третині, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів. Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмове клопотання його та обвинуваченої ОСОБА_4 про за звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст..49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_5 посилався на те, що подія кримінального правопорушення мала місце 07.08.2016 року, тому на даний час сплинув передбачений ч.1 ст.49 КК України строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Обставини, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності відсутні, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачена ухилялася від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період часу з 07.08.2016 року по 10.03.2021 року. Цивільний позов потерпілої просив залишити без розгляду.

У зв`язку з заявленим клопотанням, судом було роз`яснено ОСОБА_4 її право наполягати на продовженні судового розгляду та дослідженні всіх доказів по справі.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання захисника підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої, оскільки, зазначив, що захисник та обвинувачена розуміють, що це не реабілітуюча обставина та мають таке право, а строки давності дійсно сплинули.

Суд, вивчивши клопотання, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, обмежені строками давності.

Зокрема, у ст. 49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані у ч. 1 ст. 49 КК залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (ч. 2 ст. 49 КК); законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення (ч. 4 і ч. 5 ст. 49 КК).

Водночас, обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення (ст. 49 КК, ч. 1 ст. 285 КПК), так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК).

Відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

На підставі ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно ж до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК, за дотримання визначених згідно з приписами частин 2-5 вказаної статті умов для такого звільнення та наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення є обов`язком суду.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК), а також - засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ч. 1 ст. 26 КПК).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, яке згідно зі ст. 12 КК є проступком, було вчинене у 2016 році і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за яке згідно зі ст. 49 КК становить два роки. На момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_4 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Оскільки подія злочину мала місце у 2016 році, на час судового розгляду минув передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК дворічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо неї з підстав закінчення строків давності, не ухилялась від слідства, не вчинила нового середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, суд вважає, що в судовому засіданні встановлені підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а тому слід закрити кримінальне провадження щодо неї.

За таких обставин, враховуючи що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло понад два роки, ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення не вчинила, строки давності не зупинялись та не переривались, не заперечувала проти звільнення від кримінальної відповідальності суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю.

КПК України передбачена можливість вирішення цивільного позову лише одночасно з ухваленням вироку, а тому, оскільки вирок по даній справі не ухвалено, цивільний позов ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 16.08.2016 року, закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст проголосити о 12-45 годині 10.03.2021 року.

Суддя: ОСОБА_1