Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/82/21
УХВАЛА

12 травня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_7 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_22 ,
перекладача ОСОБА_23 ,
розглянувши під час судового розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшла усна заява щодо відводу колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Обґрунтовуючи свою заяву обвинувачений зазначив, що в діях суддів вбачається упередженість, яка виражається у тому, що судді повністю ігнорують клопотання та зауваження сторони захисту, у т.ч. залишають без розгляду відводи, заявлені прокурору через те, що він не має відповідних документів про свої повноваження.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_10 та їх захисники підтримали заяву про відвід обвинуваченого ОСОБА_7 у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши, що відсутні підстави для відводу, передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством. Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора з цього приводу.

Захисник ОСОБА_22 вказала, що не вбачає підстав для відводу колегії суддів. Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав думку свого захисника.

Розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, заслухавши думки учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.

В заяві обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддів зазначається, що підставою для такого рішення є упередженість колегії судів. Вказана упередженість вбачається у тому, що судді повністю ігнорують клопотання та зауваження сторони захисту, у т.ч. залишають без розгляду відводи, заявлені прокурору через те, що він не має відповідних документів про свої повноваження. Водночас, на думку суду, з цього приводу відсутні підстави для задоволення заяви про відвід колегії судді, виходячи з такого.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу прокурору під час судового провадження його розглядає суд, який його здійснює.

Встановлено, що 22.04.2021 року у судовому засіданні від обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надійшли заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи свою заяву, обвинувачені зазначили, що прокурор ОСОБА_5 не підтвердив свої повноваження як прокурор у даному кримінальному провадженню. Останній не має посвідчення прокурора, посаду яку займає на цей час, тому підлягає відводу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020 року було відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

12.05.2021 року у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повторно заявили відвід прокурору ОСОБА_5 з аналогічних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Враховуючи, що заяви про відводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мали ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, колегія суддів прийняла рішення про залишення вказаних заяв без розгляду.

Отже, заява обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя, на думку суду, не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід колегії суддів ґрунтується лише на суб`єктивних переконаннях обвинуваченого ОСОБА_7 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75,76 КПК України.

За таких обставин заяви про відвід колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 76, 81, 372, 395, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.05.2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3