Провадження № 1-кп/734/144/21 Справа № 734/1227/21
В И Р О К

іменем України

02 червня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 01 квітня 2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

встановив:
ОСОБА_4 30 березня 2021 року близько 12 години 30 хвилин, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом розбиття віконного скла, проник до житлового будинку, звідки таємно викрав електроплитку марки «ЭПТ-1-1/220», вартістю 250,00 гривень; супутниковий ресірев марки «Qsat» моделі «ST-08», вартістю 266,66 гривень; плойку марки «Локон-8», вартістю 99,66 гривень; пилку шабельну марки «Compass» моделі «J1F-DU06-28», вартістю 864,13 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1480 гривень 45 копійок. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

ОСОБА_4 суду пояснив, що 30 березня 2021 року він переліз через паркан та проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 . В будинку він розбив вікно та проник в середину, звідки викрав електроплитку, плойку, ресівер та електропилу. Злочин вчинив, оскільки потрібні були гроші. Вказані речі обвинувачений переніс до місця свого проживання, а згодом ці речі його дружина видала працівникам поліції.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового розслідування, критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, а також наступні дані про особу винного. Так, обвинувачений є особою молодого віку, з середньою освітою, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей - 2015 року народження та 2019 року народження. Дані про його негативну характеристику за місцем мешкання у суду відсутні.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюються як середні, ризики небезпеки для суспільства - як середні.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, має на утриманні двох дітей, з огляду на наявність двох пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування).

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведених експертиз в загальному розмірі 2288 гривень 30 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року, - скасувати.

Речові докази:
- три будівельні пензлі, ніж, ручна пилка, будівельний молоток, два дзеркала, електроплитка, супутниковий ресівер з пультом, плойка, фен марки «Ровента» з коробкою, пилка шабельна марки «Компасс», три пачки макарон, електрообігрівач, які залишені на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику, після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1