Провадження № 1-кс/760/4843/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4
про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005658 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005658 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України.
Як зазначається в клопотанні, у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005658 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що 11.11.2020 у мережі Інтернет ОСОБА_5 знайшов онлайн обмінник «365cash.co» та, прочитавши на вказаному веб-ресурсі інформацію щодо можливостей обміну, йому стало відомо про те, що на ньому надається можливість обміняти електронні гроші різних платіжних систем, зокрема, платіжної системи Qiwi, тому він вирішив провести обмін 2000 гривень, які були на його картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», на електронні гроші валюти «Російський рубль» платіжної системи Qiwi.
У клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 було подано заявку про проведення обміну, пройдено всі етапи верифікації на онлайн обміннику та вказано електронний гаманець, на який буде здійснено переказ коштів. Так, після створення заявки його було перекинуто на платіжну систему, де автоматично після введення всіх реквізитів карти з його банківської картки карти було стягнуто 2000 грн. і повинно було прийти 5339 руб 32 коп., однак, на веб-ресурсі 365cash.co було вказано, що оплата не може пройти, при тому, що грошові кошти вже були стягнуті. Зазначається, що звернувшись до служби підтримки йому було повідомлено про технічні несправності, а в подальшому, коли останній попросив повернути кошти, служба підтримки онлайн обмінника відмовилась це робити.
У клопотанні також зазначається, що проведеним оглядом вказаного веб-ресурсу встановлено, що на онлайн обміннику, який знаходиться за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_1 , є можливість проведення обміну електронних грошей на готівкові кошти, у тому числі надається можливість проведення обміну електронної валюти платіжної системи «Qiwi» та «Яндекс.Деньги» на готівкові кошти у національній валюті «Гривня» та навпаки.
Разом з тим, на теперішній час у відповідності до офіційного переліку банків, які мають право здійснювати випуск електронних грошей згідно з законодавством України, «Qiwi» та «Яндекс.Деньги» як електронні гроші не зареєстровані та права проведення операцій з ними не надано жодному з українських банків.
Згідно з Указом Президента України № 126/2018 від 14.05.2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 02.05.2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введені наступні обмеження для платіжних систем «Qiwi» та «Яндекс.Деньги», а саме: блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; запобігання виведенню капіталів за межі України.
У клопотанні зазначається, що відповідно до наявної в органу досудового розслідування інформації встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
26.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та тимчасово вилучено: документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою НОМЕР_1 , на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB.
Прокурор вказує, що вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005658 від 18.11.2020, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою НОМЕР_1 , на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України та запобігання ризикам його знищення чи відчуження.
Враховуючи вищенаведене та керуючись стст. 40, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 26.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою НОМЕР_1 , на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB, з метою забезпечення збереження речових доказів.
У судовому засіданні прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних судових експертиз, надавши слідчому судді копії документів, що обґрунтовують необхідність накладення арешту.
Власник майна у судове засідання викликався в порядку, передбаченому КПК України, в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Виходячи з вищенаведених положень КПК України часткове задоволення слідчим суддею клопотання про обшук не забороняє слідчому, прокурору тимчасово вилучати майно під час цього обшуку за умови відповідності такого майна ознакам, встановленим законодавством.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з чч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0005658 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України.
26.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.05.2021 (справа №760/11829/21, провадження №1-кс/4080/21) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою НОМЕР_1 , на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB.
Слідчим суддею встановлено, що постановою від 26.05.2021 прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 вищевказане тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0005658 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України.
Також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів з додержанням встановлених КПК України строків. Отже, виходячи з вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З урахуванням вищенаведених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою SDCZ800-069, на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме критеріям об`єкту, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ст. 200 КК України - незаконні дії з документами на переказ, платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків, електронними грошима, обладнанням для їх виготовлення.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.05.2021 (справа №760/11829/21, провадження №1-кс/4080/21), якою було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було надано дозвіл на відшукання бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації (в тому числі в електронному вигляді), а також програмного забезпечення, які містять відомості щодо неправомірного випуску або використання електронних грошей.
Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, вилученого 26.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме документів щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах; флеш-накопичувача «Sandisk» 64GB під назвою SDCZ800-069, на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB.
Слідчий суддя також вважає доведеним необхідність такого арешту, зокрема, з урахуванням необхідності проведення відповідних судових експертиз в рамках кримінального провадження №0005658, наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на час проведення відповідних судових експертиз на майно, виявлене та вилучене 26.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-документи щодо фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 на 265 аркушах;
-флеш-накопичувач «Sandisk» 64GB під назвою SDCZ800-069, на якому знаходяться папки «Доки», об`ємом 24,7 MB, папка «Шатл комфорт об`ємом 64GB.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1