Справа № 369/8854/21
Провадження №1-кс/369/1789/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 18.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000067 від «18» лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
До Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , про те що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області ОСОБА_7 17.02.2016 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у період з лютого 2016 року до лютого 2021 року, вчинили щодо останньої протиправні дії.
В ході здійснення досудового розслідування встановлено, наступне приблизно на початку 2016 року точної дати (не встановлено), в той час коли ОСОБА_4 відвідувала свого батька за місцем свого проживання між ними відбулася розмова, під час якої він повідомив ОСОБА_4 , про те що має намір придбати декілька земельних ділянок, загальною площею близько 5 га. Коли вона запитала в батька де саме знаходяться вказані земельні ділянки, та кому вони належать, він відповів, що вказані земельні ділянки перебувають у власності ОСОБА_6 , яка є дочкою його знайомого ОСОБА_8 , з яким у нього є певні стосунки та відносини, та який справляє враження дуже порядної людини, а безпосередньо земельні ділянки знаходяться в с. Білогородка, Бучанського району, Київської області.
Через деякий час після вказаної розмови ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_4 та попросив приїхати до нього додому, коли остання приїхала він знову почав розмову про купівлю вказаних земельних ділянках, пояснивши при цьому що ОСОБА_8 , разом із своїм сином ОСОБА_5 , які переконують ОСОБА_9 що діють в інтересах ОСОБА_6 , яка є власником землі, пропонують придбати вказані земельні ділянки за більш вигідною ціною, за умови що основні розрахунки, будуть проводитись у готівковій формі, і лише частина грошей буде перераховуватись, як оплата по договорам купівлі-продажу, шляхом перерахування коштів у безготівковій формі.
Крім того, ОСОБА_9 розповів ОСОБА_4 , що для того щоб гарантувати сплату в повному обсязі коштів, які хочуть отримати, як винагороду ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , вони попросили щоб ОСОБА_9 запросив ОСОБА_4 та ОСОБА_10 брата останньої. Коли ОСОБА_4 запитала для чого необхідна її участь та участь її брата ОСОБА_11 у проведенні вказаних угод купівлі продажу, ОСОБА_9 відповів, що безпосередньо угоди купівлі-продажу будуть проведені у безготівковій формі, а участь ОСОБА_4 та ОСОБА_10 необхідна лише для того, щоб ОСОБА_8 та ОСОБА_5 отримали гарантії, що ОСОБА_9 з ними розрахується в повному обсязі, оскільки основною умовою, яку ОСОБА_9 висував до ОСОБА_12 , була умова, що повний розрахунок відбудеться, лише після повного нотаріального переоформлення права власності земельних ділянок з ОСОБА_6 , безпосередньо на ОСОБА_9 , ОСОБА_4 запитала в ОСОБА_9 «Чому я та ОСОБА_11 повинні гарантувати сплату коштів?» оскілки останній достеменно було відомо, що у власності її батька, було достатньо майна, яке могло бути заставлено і яким вказані угоди купівлі-продажу можливо було гарантувати без їхньої з братом участі, на це ОСОБА_9 відповів, що однією із умов проведення вказаних угод є те, що ОСОБА_4 , як його дочка, має укласти з ОСОБА_13 договір позики та написати розписку, що стверджує законність його укладення, а також ОСОБА_10 повинен гарантувати договір позики своїм майном, а саме: земельними ділянками, які останній передасть в іпотеку, так ОСОБА_9 , запевнив ОСОБА_4 , що сім`ю ОСОБА_12 він знає дуже давно, що всі вищевказані угоди будуть мати лише формальний характер, і що на них наполягають ОСОБА_12 , яким він довіряє.
На початку лютого 2016 року (точної дати не встановлено ), ОСОБА_9 попросив у ОСОБА_4 надати йому паспорт та ідентифікаційний код, що остання і зробила, через 2 4 дні після цього, а саме 17.02.2016 р. ОСОБА_10 приїхав до місця проживання ОСОБА_4 та вони разом з ним поїхали до нотаріуса, де їх уже чекав ОСОБА_9 , нотаріальна контора знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 .
В приміщенні нотаріальної контори знаходився нотаріус та ще якісь люди (зі слів ОСОБА_4 ), а саме ОСОБА_5 , якого ОСОБА_4 до підписання договору позики бачила один раз здається він зустрічався з ОСОБА_9 , якого ОСОБА_4 на той час супроводжувала. В приміщені також була помічниця нотаріуса, на сьогоднішній день встановлено, що це дочка нотаріуса ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , невідомий чоловік, невідома на той час жінка оскільки ОСОБА_4 бачила її вперше, це була ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зайшли до приміщення нотаріальної контори, їх жодним чином не представили один одному. Через буквально кілька хвилин нотаріус ОСОБА_7 покликала ОСОБА_4 до себе в кабінет, де надала їй для підпису роздрукований та складений на нотаріальному бланку та підписаний договір позики. ОСОБА_4 прочитала вказаний договір та задала питання нотаріусу щодо чинності вказаного договору та моменту коли вказаний договір набирає законної сили, нотаріус ОСОБА_7 відповіла, що вказаний договір буде чинним лише у тому випадку коли ОСОБА_4 отримає по ньому гроші, у сумі зазначеній у вказаному договорі, остання підписала вказаний договір позики. Після того як ОСОБА_4 підписала договір позики нотаріус надала їй аркуш А4 на якому зазначався текст розписки, крім цього нотаріус повідомила, що вказану розписку вона повинна написати власноручно, в подальшому для того щоб ОСОБА_4 написала вказану розписку, їй запропонували пройти до вільного кабінету, на скільки остання пам`ятає це був кабінет помічника нотаріуса. Спочатку в кабінеті була присутня ОСОБА_4 , помічник нотаріуса ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_14 пояснював, що розписка це лише формальність, що розписка підтверджує лише те, що ОСОБА_4 погоджуюся з умовами договору позики, що це має лише формальний характер. ОСОБА_4 є російськомовною, і не зважаючи на те, що добре розуміє українську деякі терміни, які використовувались у вказаній розписці, вона сприймала по своєму, зокрема у розписці, яку вона писала, жодним чином не зазначалося, що вона отримує або що їй хтось передає будь-які грошові кошти, слово «гроші» у вказаній розписці не зустрічається жодного разу.
Вказану розписку ОСОБА_4 писала більше 6 разів із них 4 або 5 разів вона писала під диктовку ОСОБА_5 , оскільки постійно робила помилки та описки, точно сказати чи усі примірники вказаної розписки були знищені вона не може, оскільки на столі було досить багато паперів. ОСОБА_5 в той час коли ОСОБА_4 писала розписку, постійно наголошував та повторював, що вказаний договір позики та розписка, необхідна йому та ОСОБА_13 , лише на дуже короткий час.
ОСОБА_4 , написавши якісь із примірників розписки, звернулась до батька ОСОБА_9 , якого поросила зайти до кімнати та ще раз запитала навіщо писати ще й розписку, яка стверджує те саме, що і зазначено в договорі позики, батько заспокоїв її, сказавши, що оригінал вказаної розписки вже до кінці цього дня буде у нього.
Крім того, заспокоюючи ОСОБА_9 сказав, що для ОСОБА_12 дуже важливий сам факт надання коштів комусь у борг, сказав щоб ОСОБА_4 не переживала, та спокійно передавала розписку Пасічникам, що вона і зробила. Приблизно під час цієї розмови до кімнати зайшов ОСОБА_15 , який запитав у ОСОБА_9 чи довго його земельні ділянки будуть перебувати в іпотеці, на що ОСОБА_9 відповів, що через півтора року всі питання будуть вирішені, та іпотека зніметься автоматично, з цієї розмови ОСОБА_4 стало зрозуміло, що ОСОБА_15 та ОСОБА_9 вже розмовляли щодо терміну, на який земельні ділянки потрібно передати в іпотеку. ОСОБА_4 задала питання чому все повинно відбуватись так довго, якщо усі розрахунки з Пасічниками відбудуться вже сьогодні, на що ОСОБА_9 відповів, що це попросили ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , сказавши, що всі документальні питання вони закриють поступово в односторонньому порядку, після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 вийшли з нотаріальної контори, ОСОБА_10 поїхав по своїм справам, а ОСОБА_4 зустрічав її знайомий ОСОБА_16 , з яким вони завчасно домовлялись про зустріч.
Наприкінці серпня 2017 року ОСОБА_4 дізналася про те що, ОСОБА_6 , звернулась з позовом до суду у якому вимагає повернення неіснуючого боргу, після чого дізнавшись про це ОСОБА_4 , поїхала до свого батька, який на той час проходив реабілітацію після оперативного втручання, у зв`язку з онкологічним захворюванням, остання приїхала до батька і запитала чому ОСОБА_6 вимагає у неї повернення боргу, хоча вона ніколи не отримувала від неї жодних коштів, та й взагалі вперше побачивши її в офісі нотаріуса не бачила ніколи. Коли ОСОБА_9 дізнався про те що ОСОБА_12 звернулись до суду, він сказав, що розбереться з вказаною ситуацією, та розповів ОСОБА_4 наступне, що всі гроші, які повинен був сплатити як винагороду Пасічникам за допомогу у купівлі продажу земельних ділянок, а також всі грошові кошти, які він повинен сплатити, сплачені ним в повному обсязі, оригінал написаної ОСОБА_4 власноручно розписки йому повернув ОСОБА_17 , і він намагатиметься його знайти оскільки просто не пам`ятає з якими документами він її поклав. Крім того, ОСОБА_9 розповів про те, що вся історія з неіснуючим боргом була потрібна сім`ї ОСОБА_12 для того щоб, не сплачувати податки отримавши кошти за земельні ділянки. Тобто уклавши фіктивний договір позики ОСОБА_18 отримала можливість легалізувати без сплати відповідних податків кошти зазначені у договорі позики.
В подальшому ОСОБА_12 скориставшись тим, що ОСОБА_9 тяжко хворів, а буквально через кілька місяців помер, шляхом отримання судових рішень, отримали право вимоги до ОСОБА_4 на суму більше трьох мільйонів гривень.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2020 року ОСОБА_6 , звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_19 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_20 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_21 про визнання договорів дарування недійсними.
Так, за вказаною позовною заявою про визнання договорів дарування недійсним суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 752/8834/20.
Таким чином, на даний час з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виникла необхідність в отриманні доступу до оригіналів документів, які знаходяться у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 № 752/8834/20, а саме до позовної заяви від 08 травня 2020 року з додатками, позивач ОСОБА_6 та апеляційної скарги на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2020 року по справі №752/8834/20 з додатками від 07 липня 2020 року, позивач ОСОБА_6 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання начальник відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 не з`явилась, в клопотанні просила суд розглядати клопотання без її участі, вимоги при цьому підтримувала в повному обсязі.
Слідчий суддя розглядає клопотання у відсутність особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування документів, зазначених у клопотанні.
В силу ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі тимчасовий доступ до речей, документів.
Згідно до вимог ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до позиції Ради суддів України від 4 листопада 2016 року №73, у разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі, або, якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.
Враховуючи те, що в матеріалах клопотання відсутня постанова про призначення експертизи, через що, слідчий суддя вважає, що всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідності вилучення оригіналів документів зазначених в клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні не доведені підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме необхідність тимчасового доступу до речей та документів з вилученням оригіналів документів, які знаходяться у справі №752/8834/20 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159-163, 166, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 18.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1