Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/801/20
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миньківці Сквирського району Київської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
В першій декаді серпня 2019, ОСОБА_4 перебуваючи на полі поблизу с.Березянка Ружинського району Житомирської області виявив 2 нарковмісних рослин коноплі. Достовірно усвідомлюючи, що у знайдених рослинах є наркотичний вміст ОСОБА_4 діючи умисно, маючи прямий умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» ( далі-Закон), відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку, на території України забороняється, незаконно їх придбав шляхом зриву верхівкових частин з листям, суцвіттям та стеблами поклав їх до кишень свого одягу.
В подальшому, цього ж дня ОСОБА_4 прийшовши до свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке перебуває у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, залишив в приміщенні гаражу вказані нарковмісні рослини коноплі, після чого, шляхом їх висушування незаконно виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в порушення вимог ст.25 Закону, в частині заборони зберігання наркотичних засобів у спеціально обладнаних приміщеннях суб`єктами господарювання без наявності в них ліцензії на цей вид діяльності, а також зберігання наркотичних засобів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється, незаконно зберігав його за місцем проживання для власного вживання без мети збуту, із невстановленого слідством часу, а саме з першої декади серпня 2019 до 09 години 15 хвилин 13.05.2020.
13.05.2020 під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що в перерахунку на висушену речовину становить 11,925 грам, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено .
Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів КАНАБІС/МАРИХУАНА/ віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
При цьому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України не судимий, повністю визнав свою вину, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 , скоїв кримінальний проступок (на час дії попередньої редакції ч. 1 ст.309 КК України) та попереднє покарання за вищевказаною статтею пом`якшує кримінальну відповідальність за вчинене, керуючись ч.2 ст.4 КК України та ч. 3 ст.5 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції станом на день вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого ОСОБА_4 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразилися в незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути затверджена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення та положення якої підлягають застосуванню на підставі ст. 5 КК України), що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) та призначити йому погоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі, а саме: особливо-небезпечний наркотичний засіб (канабіс) загальною масою 11,925 грам та пристрій для вживання коноплі, які перебувають на обліку та зберіганні СУ ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .