Провадження № 11-кп/4820/636/21
Справа № 675/1491/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000077 від 25.02.2019 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ізяслав Хмельницька область, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому,
обвинуваченому за ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 30 вересня 2021 року включно.
Суд обґрунтовував своє рішення тим, що заявлені ризики, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інший злочин, переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є виправданими і не зменшились.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, постановити нову про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати у визначений судом період доби житло будинок АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.
При цьому вказує, що з наявних обставин справи, а саме дослідження всіх письмових та речових доказів, допиту всіх свідків які заперечили факти не лише фактичного, а і теоретичного впливу на них, виключно лояльну позицію потерпілого щодо міри покарання та заперечення ним будь - яких фактів можливого впливу на нього зі сторони ОСОБА_7 та іншого обвинуваченого, поряд з наявними характеризуючими даними особи ОСОБА_7 який характеризується позитивно, має власне житло, раніше не притягувався до кримінального відповідальності, можна ствердно говорити не лише про відсутність нових ризиків, а і про зменшення раніше наявних ризиків.
Звертає увагу і на те, що на даній стадії процесу є необґрунтованим та надуманим твердження про те, що продовжує існувати та не зменшився ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки відсутня навіть теоретична можливість перешкоджання кримінальному провадженню в силу дослідження судом всіх доказів, а надання чи ненадання показів самим обвинуваченим є його виключним правом, реалізація якого не співмісна з наявністю чи відсутністю констатованого ризику.
Посилається і на те, що як вбачається з оскаржуваної ухвали колегії суддів, констатовані ризики, як то можливість вчиненні іншого злочину та можливість переховування від органів досудового розслідування, пов`язані виключно з тяжкістю покарання, що передбачене санкціями інкримінованих статей, що не є виправданим, а в даному випадку є недопустимим.
Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей яких утримує матеріально, за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, має у власності житловий будинок, що знаходиться в с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області та в якому він проживав, стан здоров`я ОСОБА_7 є не цілком задовільним та таким, що потребує відповідного медичного нагляду.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Крім того у справі не з`ясовані всі обставини, встановлені під час кримінального провадження - не допитані обвинувачені, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що має значення для з`ясування обставин справи, а відкладення розгляду справи здійснюється з боку іншого обвинуваченого за наявності в останнього хвороби, та на сьогодні не завершено проведення судово-психіатричної експертизи, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: може вчинити інший злочин, переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, одружений, не можуть слугувати підставами для скасування ухвали суду, позаяк не свідчать про те, що раніше заявлені та доведені ризики зменшились чи зникли.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається захисник.

Отже необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку колегії суддів, не зможе забезпечити мету запобіжного заходу.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 30 вересня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: