Справа № 134/304/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Крижопіль матеріали кримінального провадження № 0000023, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 02.12.2002 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71,72 КК України до 6 місяців арешту;

- 19.07.2005 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20.05.2009 Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

- 24.12.2009 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 395 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.08.2013 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту;

- 21.10.2016 Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

- 16.11.2017 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 22.05.2020 звільнений зі Стрижавської виправної колонії умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 20 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2021 року, згідно графіку чергувань нарядів відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, затвердженого 23 січня 2021 року начальником ВП №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_6 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капрал поліції ОСОБА_8 заступили о 8 год. на добове чергування у складі наряду «Каприз-51». Близько 14 год. 15 хвилин, на портативний планшетний пристрій, який закріплений за нарядом, надійшло повідомлення оператора лінії «102» щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 її сином ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП капрал поліції ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . По приїзду на місце виклику, вказані працівники поліції, які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, були одягнуті у формений одяг із відповідними знаками розрізнення, зайшли разом із заявницею, яка чекала на них біля свого помешкання, до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Побачивши ОСОБА_4 , працівники поліції представились останньому та повідомили підставу свого приїзду, після чого розпочали документування адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. В подальшому, біля 14 год. 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, умисно, для припинення документування вчиненого ним адміністративного правопорушення, з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, почав виражатися нецензурною лайкою та шарпати капрала поліції ОСОБА_8 за формений одяг. Працівники поліції, які виконували свої службові обов`язки, відповідно до ст. 44 та ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію України», застосували заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, зокрема кайданки, попередивши перед цим про намір їх застосування, з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 . Разом з тим, останній, протидіючи вказаним заходам працівників поліції, здійснив умисні активні дії, які виразились у нанесені удару своєю головою по обличчю капрала поліції ОСОБА_8 . Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 поліцейському СРПП відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №008 у капрала поліції ОСОБА_8 виявлено синець та набряк на переніссі у верхній третині, з переходом на праву частинну перенісся, дані ушкодження виникли від дії тупого-твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень. Тілесні ушкодження у капрала поліції ОСОБА_8 мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за своїми ознаками відносять до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, дії ОСОБА_4 за даним фактом органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто вчинив умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, дав покази, що 27.01.2021 повернувся до дому за адресою АДРЕСА_1 в стані алкогольного спяніння де проживає його матір та неповнолітній син. Почав чіплятись до матері і вона викликала поліцію. Коли складався протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, він головою вдарив поліцейського в голову в область переносиці, зазначив, що усвідомив свою протиправну поведінку, просив застосувати найменш сувору міру покарання. Потерпілий в судове засідання не з`явився , надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, однак раніше судимий, тому просила призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також їй роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за її згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого. Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати ч.2 ст.345КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків , і вина його у вчиненні такого повністю доведена в судовому засіданні. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України відноситься до нетяжких, ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання селищна рада щодо характеристики поведінки обвинуваченого не володіє. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України- вчинення злочину особою , що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив кримінальних правопорушень. З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, однак будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, без постійного місця реєстрації та проживання, ніде не працює, немає постійного джерела доходу, немає тісних соціальних зв`язків, характеризується негативно, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Відповідно до чинного законодавства, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Також, згідно пункту 26 цієї Постанови, у разі, коли особа засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, ст. 75 КК України, і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.11.2017 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки. 22.05.2020 звільнений зі Стрижавської ВК № 81 умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 20 днів. Затриманий 27 січня 2021 року відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчинені злочину відповідно до ст. 208 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, не відбутої частини покарання за попереднім вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.11.2017, оскільки ОСОБА_4 після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вироком вчинив новий злочин. Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено. Речових доказів у кримінальному провадженні не має. Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крижопільського районного суду від 16.11.2017 та остаточно визначити до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили. На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2021 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою. Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя