Справа №621/671/21
Провадження №1-кс/621/181/21
УХВАЛА
Іменем України

17 березня 2021 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
На обгрунтування клопотання зазначено, що 11.03.2021 до чергової частини відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що у період часу з 08.03.2021 по 11.03.2021 невстановлені особи шляхом розбиття скла вікна проникли до житлового будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки здійснили крадіжку майна.
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що по АДРЕСА_2 у нього у власності є домоволодіння, в якому він проводить ремонтні роботи та на теперішній час там не проживає. Коли приїхав 11.03.2021, то виявив, що скло вікна в коридору житлового будинку розбите, речі розкидані та розбиті, з будинку зникло майно, серед якого акумуляторна батарея ТМ ROCKET GB 40R в корпусі чорного кольору, два металевих ломи, лом чорного металу, алюмінієві бідони, лом міді та інше майно.
16.03.2021, у період часу з 16 год 30 хв по 16 год 45 хв було проведено огляд місця події поблизу будинку АДРЕСА_3 , в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено брухт міді у вигляді мідних дротів, загальною вагою 1500 грам.
Крім того, 16.03.2021, у період часу з 15 год 55 хв до 16 год 17 хв в ході огляду місця події поблизу будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 виявлено та вилучено наступне майно: бідон алюмінієвий без кришки об`ємом три літри, мідну проволоку загальною вагою 1300 грам, алюмінієву проволоку загальною вагою 300 грам, лом чорного металу у вигляді конфорок та кришок загальною вагою 5200 грам.
В ході досудового розслідування встановлено, що вищевказане майно належить потерпілому ОСОБА_7 .
На підставі вище викладеного, старшим слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
На обгрунтування доводів клопотання слідчим долучено рапорт від 11.03.2021, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.03.2021, протокол допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 від 16.03.2021, протокол оглдяу місця події від 16.03.2021, зберігальну розписку (а.п. 1-12)
Частиною першою, пунктом 7 частини 2статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно достатті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Старший слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним устатті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, матеріали клопотання свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно достатті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
За таких обставин, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131,132,170-173,175 Кримінального процесуального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1