Справа № 191/3764/14-к
Провадження № 1-о/185/1/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
за участі:
прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

ОСОБА_3 вказує, що нововиявленими обставинами є те, що невірно було призначено остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, бо на час набрання вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області сили станом на 15 березня 2018 року ОСОБА_3 вже відбув покарання у вигляді трьох років за попереднім вироком Синельниківського міського суду, оскільки перебував під вартою з 15 березня 2014 року по 15 березня 2017 року. Крім того, закінчились строки давності виконання обвинувального вироку.

Тому ОСОБА_3 просить ухвалити новий вирок без застосування ст. 71 КК України, тобто часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком від 15 березня 2014 року.

Засуджений та його захисник підтримали заяву, а прокурор заперечував проти її задоволення.

Мотиви суду.

ОСОБА_3 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року до покарання за ч. 4 ст. 152 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 14 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року вирок залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в частині призначеного покарання, вирок та ухвалу залишено без змін.

Призначаючи остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області частково приєднав невідбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України, яким його було засуджено до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на два роки. Даний вирок було звернено до виконання. ( т. 3 а.с. 57-59)

Протягом іспитового строку ОСОБА_6 вчинив інший злочин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Засуджений ОСОБА_3 за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області не направлявся до реального відбуття покарання через вчинення систематичних правопорушень або невиконання покладених на нього обов`язків. Тому його затримання внаслідок підозри у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України і подальше попереднє ув`язнення не підлягає врахуванню у строк відбутого покарання за вироком Синельниковського міськрайонного суду, оскільки іспитовий строк не скасовувався та він не направлявся відбувати покарання так само, як і не звільнявся від призначеного покарання внаслідок дотримання умов звільнення від покарання з іспитовим строком.

Що стосується доводу про сплив давності виконання обвинувального вироку, то по-перше, вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було звернено до виконання, а по-друге, перебіг давності був перерваний вчиненням злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який становить 5 років відповідно до вимог ст. 80 КК України.

Таким чином, у даному випадку неможливе застосування інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які, по-перше, об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи.

І, по-друге, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

У контексті вказаних двох аспектів суд робить висновок про відсутність нововиявлених обставин з наступних причин.

Так, зазначені ОСОБА_3 обставини в розрізі вказаних аспектів не є нововиявленими, бо не є юридичними фактами, які перебувають у зв`язку з предметом доказування.

Доводи заяви стосуються правил призначення покарання, тобто застосування кримінального закону. З цієї точки зору вироком Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області призначено покарання, яке відповідає правилам ст. 71 КК України та вимогам кримінального закону.

З урахуванням наведеного та враховуючи відсутність нововиявлених обставин для перегляду суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 372, 459, 460, 466, 467 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року за нововиявленними обставинами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в цей же трок з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1