Справа № 669/426/21
Провадження № 1-кп/669/35/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 і його законного представника ОСОБА_6 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_7 і її законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір"я кримінальне провадження № 0000127 за клопотанням начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора ОСОБА_9 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-го класу Білогірського опорного закладу ім.І. Ткачука, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2021 року до Білогірського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора ОСОБА_9 , погоджене в.о. начальника Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за наступних обставин.

Так, 05 грудня 2020 року близько 17 години неповнолітній ОСОБА_7 , не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «CHERY», моделі «А15 Amulet», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_10 , в салоні якого на передньому пасажирському сидіння перебував неповнолітній ОСОБА_5 , рухаючись ним зі швидкістю близько 33,6-43,3 км/год по вул.Лесі Українки в с.Мокроволя Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області в напрямку смт Білогір`я Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, змінив напрямок керованого ним автомобіля, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на праве по ходу руху узбіччя та трав`яний газон, де в подальшому допустив перекидання керованого ним автомобіля.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.13 (б), 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення неповнолітнім ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа (стінок правої очниці), із забоєм головного мозку, травматичним ушкодження правого зорового нерва, що призвело до повної втрати зору на праве око, синців навколо обох очей, множинних саден повік та обличчя, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що призвели до розладу здоров`я поєднаному зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (35%).

Вказані наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_11 правил безпеки дорожнього руху, які передбачені Правилами дорожнього руху, а саме:

п.1.5 (ч.1) Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.13 (п.б) Право на керування транспортними засобами особам може бути надано автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Факт вчинення зазначеного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_11 визнається та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними Витягу з кримінального провадження вбачається, що 05.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 внесено відомості по факту порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.12.2020 року з план-схемою і фототаблицями до нього, згідно якого в ході огляду вул.Лесі Українки с.Мокроволя Білогірського району Хмельницької області, навпроти домоволодіння №4, виявлені транспортний засіб марки «CHERY», моделі А15 Amulet», д.р.н. НОМЕР_1 , та зафіксовані його пошкодження, сліди юзу транспортного засобу, які згодом переходять в сліди перекидання;

- даними висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №143 від 23.04.2021 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа (стінок правої очниці), із забоєм головного мозку, травматичним ушкодженням правого зорового нерва, що призвело до повної втрати зору на праве око, синців навколо обох очей, множинних саден повік та обличчя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або при ударах об такі, могли утворитися внаслідок ударів (удару) об виступаючі частини салону автомобіля в строк та при обставинах вказаних в постанові та за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що призвели до розладу здоров`я поєднаному зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (35%).

- даними висновку експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1201/21-26 від 23.04.2021 року, в заданій дорожній ситуації неповнолітній ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «CHERY», моделі А15 Amulet», д.р.н. НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.1,12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданих ініціатором даного дослідження обставинах події, з технічної точки зору, технічна можливість у неповнолітнього ОСОБА_7 , який керував автомобілем марки «CHERY», моделі А15 Amulet», д.р.н. НОМЕР_1 , уникнути з`їзду керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини, з послідуючим його перекиданням, залежала від виконання неповнолітнім ОСОБА_7 вимог п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто дотримуючись вимог зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, неповнолітні ОСОБА_7 , який керував вказаним транспортним засобом, мав можливість уникнути з`їзду керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини, з послідуючим його перекиданням.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, та керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначив, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся.

ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше такого не повториться.

Законний представник ОСОБА_8 , його мати, просила задовольнити клопотання прокурора та передати сина під її нагляд. Крім того просила не застосовувати захід виховного характеру у виді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки сина, оскільки той є учасником дитячого зразкового хореографічного колективу «Барви Поділля», а застосування такого заходу позбавить можливості сина брати участь у відповідних заходах та створить перешкоди і самому колективу.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник не заперечують проти задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.286 КК України, та яке виразилося в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, і що воно вчинене неповнолітнім ОСОБА_7 у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння. Винуватість останнього в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання. ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу сина їй під нагляд.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння. Суд також враховує, що ОСОБА_7 є учасником дитячого зразкового хореографічного колективу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується даними довідки №321, виданої 25.05.2021 року Білогірською школою мистецтв Білогірської селищної ради Хмельницько області.

З огляду на викладене, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру та вважає за можливе не призначати захід виховного характеру як обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього (встановлення обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_11 поза місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 з 22:00 годин до 07:00 годин наступного дня без присутності батьків або інших осіб, що їх замінюють, на строк один рік та заборона виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків або інших осіб, що їх замінюють, протягом одного року).

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення інженерно-технічної та автотехнічної експертиз в кримінальному провадженні №0000127 в сумі 1307,60 грн. та 4805,08 грн., відповідно, слід покласти на рахунок держави, враховуючи вік та майновий стан ОСОБА_7 , а також те, що проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 100,318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора ОСОБА_9 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді:

- застереження та роз`яснення ОСОБА_7 про те, що він своїми діями завдав шкоди потерпілому ОСОБА_5 , оголосити осуд за такі його дії та попередити про більш суворі наслідки, які можуть настати у разі продовження ним протиправної поведінки;

- передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Мокровля Білогірського району Хмельницької області.

Строк застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері ОСОБА_8 визначити терміном 1 (один) рік.

Контроль за виконанням заходів виховного характеру покласти на службу у справах дітей Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням інженерно-технічної та автотехнічної експертиз в кримінальному провадженні № 0000127, - покласти на рахунок держави.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному 05 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладених ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області ОСОБА_12 від 09 грудня 2020 року.

Речові докази:

- автомобіль марки «CHERY», моделі А15 Amulet», д.р.н. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_10 ;

- уламок бамперу чорного кольору із номерним знаком « НОМЕР_1 », уламок бамперу чорного кольору, чохол з керма автомобіля повернути власнику;

- змив на марлевий тампон із дистильованою водою із речага перемикання передач, змив на марлевий тампон із дистильованою водою із речага перемикання світла фар, контрольний змив, - знищити,

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1