Справа № 201/2470/21
Провадження № 1-кс/201/841/2021
УХВАЛА
Іменем України

16 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та представника власників майна, щодо яких вирішується клопотання про арешт, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 10.03.2021 року, внесеного за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вищевказаним клопотанням, в якому зазначив, що до відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що 10.03.2021 за адресою м Дніпро вул. Чехова невстановлені особи здійснили незаконну вирубку лісу.

10.03.2021 слідчим СВ ВП№5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 за ч.1 ст.246 КК України.

10.03.2021 виїздом слідчої оперативної групи на місце слідчим ОСОБА_7 було проведено невідкладку слідчу дію, а саме обшук автомобіля марки Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

- Бензопилу зеленого кольору з надписом «Grunhelm»

- Автомобіль марки Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2

- Ключі від автомобіля Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2 які опечатано у спец пакет №EXP0292293.

У ході досудового розслідування також було опитано людей які знаходились на території вказаної земельної ділянки, а саме гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які здійснювали вирубку дерев за проханням гр. ОСОБА_11 який у свою чергу пояснив, що 03.12.2020 у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діяв від імені ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він придбав земельну ділянку площею 0,1000 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :03:018:0152 за 95020 тис. грн., з ціллю подальшого будівництва будинку. Щоб навести лад та прибрати чагарники та спилити дерева, які заважають забудові, він звернувся до знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_14 який займається прибиранням територій. Приблизно о 10.00 годин йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що на ділянку приїхали патрульна поліція, СОГ, представник лісгоспу, які повідомили, що спил дерев на його ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :03:018:0152 є незаконним.

Враховуючи, що оглянуті та вилучені речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані, як докази у вчиненні кримінального правопорушення, ураховуючи, що у разі повернення вказаних об`єктів може бути створена перешкода у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий просив накласти арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити, дав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси власників майна, щодо яких вирішується клопотання про арешт, проти задоволення клопотання заперечував. Надав правовстановлюючі документи на земельну ділянку і зазначив про законність вирубки зелених насаджень на території земельної ділянки, яка перебуває у власності його довірителя. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З матеріалів клопотання встановлено, що до відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що 10.03.2021 за адресою м Дніпро вул. Чехова невстановлені особи здійснили незаконну вирубку лісу.

10.03.2021 слідчим СВ ВП№5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 за ч.1 ст.246 КК України.

10.03.2021 виїздом слідчої оперативної групи на місце слідчим ОСОБА_7 було проведено невідкладку слідчу дію, а саме обшук автомобіля марки Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

- Бензопилу зеленого кольору з надписом «Grunhelm»

- Автомобіль марки Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2

- Ключі від автомобіля Volkswagen Transporter синього кольору державний номер НОМЕР_1 vin НОМЕР_2 які опечатано у спец пакет №EXP0292293.

У ході досудового розслідування також було опитано людей які знаходились на території вказаної земельної ділянки, а саме гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які здійснювали вирубку дерев за проханням гр. ОСОБА_11 який у свою чергу пояснив, що 03.12.2020 у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діяв від імені ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він придбав земельну ділянку площею 0,1000 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :03:018:0152 за 95020 тис. грн., з ціллю подальшого будівництва будинку. Щоб навести лад та прибрати чагарники та спилити дерева, які заважають забудові, він звернувся до знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_14 який займається прибиранням територій. Приблизно о 10.00 годин йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що на ділянку приїхали патрульна поліція, СОГ, представник лісгоспу, які повідомили, що спил дерев на його ділянці за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, у районі вулиці Чехова, кадастровий номер якої: :03:018:0152 є незаконним.

Положення ст. 246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 "Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля" кримінальна відповідальність за незаконну порубку лісу (ст. 246 КК) настає у випадках, коли остання здійснювалася з порушенням нормативних актів, які регулюють порядок порубки дерев і чагарників, у лісах, захисних та інших лісових насадженнях (якщо при цьому заподіяно істотну шкоду), або в заповідниках чи на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Зокрема, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 21.10.2020 року № 169/62 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та умови передачі земельної ділянки, визначені під час його погодження, передано земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:018:0152) у власність гр. ОСОБА_13 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 , код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)). Віднесено земельну ділянку за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.12.2020 року ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_11 придбав земельну ділянку в районі АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0152.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2020 року вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 16.09.2020 року вищевказана земельна ділянка має цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до вимог діючого земельного законодавства, ч. 2 ст. 126 ЗК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 439 «Про затвердження Порядку здійснення оцінки про перехід права власності на земельну ділянку», Наказу Держкомзему України від 22.06.2009 року № 326, яким затверджено Тимчасовий регламент реалізації положень пункту 4 вищезазначеного Порядку, якими передбачено, що необхідності одержувати державний акт немає, якщо земельна ділянка, що перебуває в приватній власності, переходить у власність без зміни її меж і цільового призначення по цивільно-правовим угодам, які оформлені та засвідчені у встановленому законом порядку та згідно яких передбачається перехід права власності на земельну ділянку.

У відповідності до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як зазначає ст. 125 ЗК України: «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав».

Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це предмет регулювання земельного права, що має визначені межі та підлягає обов`язковій реєстрації в земельному кадастрі.

Відповідно до п. «а`ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати їх використання за цільовим призначенням.

Отже за встановлених слідчим суддею обставин, земельна ділянка в районі АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0152, належить на праві власності ОСОБА_11 і відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови і має цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів власники земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу. Тобто, приватному власнику не потрібно одержувати дозвіл (лісорубний квиток) на вирубку дерев та чагарників на належній йому ділянці.

Відповідно до п. 10 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою КМУ від 01.08.2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки без сплати їх відновної власності.
Суд не приймає до уваги пояснення слідчого про те, що вказана земельна ділянка відноситься до Микильського лісництва, оскільки жодних доказів про таке слідчим не надано. Лист ДП «Дніпровське лісове господарство» від 10.03.2021 року № 01-05/96 не підтверджує вказаних обставин, а підтверджує, що в кварталі 4 виділу 23 виявлено факт незаконної вирубки дерев у кількості 19 шт, втім доказів про те, що квартал 4 виділу 23 є саме земельною ділянкою в районі вул. Чехова в м. Дніпро площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0152, слідчому судді надано не було. Схема 2013 року (планшет № 1), долучена до вказаного листа, та інші документи такі відомості також не мають.

Разом з тим слідчий суддя підкреслює, що у даному випадку відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникло у ОСОБА_11 з моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу від 03.12.2020 року і підтверджено відповідними витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який суду показав, що 03.12.2020 у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діяв від імені ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він придбав земельну ділянку площею 0,1000 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої: :03:018:0152 за 95020 тис. грн., з ціллю подальшого будівництва будинку. Щоб навести лад та прибрати чагарники та спилити дерева, які заважають забудові, він звернувся до знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_14 який займається прибиранням територій.

Окрему увагу слід приділити кваліфікації кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 246 КК України, об`єктом злочину є лісова ділянка, ліс. Проте в даному випадку, місцем вирубки вказаних дерев (місце скоєння злочину) є приватна земельна ділянка, яка виділена під будівництво житлового будинку та ведення господарства та належить ОСОБА_11 за договором купівлі продажу, та зареєстрована належним чином у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки ст. 246 КК України є банкетною, то при порушенні кримінальної справи органу досудового слідства необхідно ретельно з`ясовувати, яким саме законодавством регулюються дані правовідносини

Не можуть бути предметом злочину, передбаченого ст. 246 КК України, такі категорії насаджень як дерева, що ростуть на території земельних ділянок, які перебувають у приватній власності громадян. Питання про вирубку дерев на власних ділянках вирішується одноособово власниками цих ділянок. Такий висновок випливає зі ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ». При цьому громадянин повинен мати документ, що посвідчує його право приватної власності на земельну ділянку. Перелік таких документів надається у ч.ч.1,2 ст. 125 ЗК України. Для проведення такої вирубки не потрібно отримувати спеціальний дозвіл.

Ця позиція також узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 79 ЗК України, згідно з якою «право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує права інших осіб». Однією з основних ознак об`єктивної сторони незаконної порубки лісу є суспільно-небезпечні наслідки вчиненого діяння, що виявляються у завданні істотної шкоди. А шкода, здійснена порубкою дерев на вказаній земельній ділянці, яка належить особі на праві приватної власності, може бути спричинена особі, та в разі незаконних дій «невідомих осіб», вказані дії належить кваліфікувати за ст. 185 КК або ст.194 КК України.

Отже, на переконання слідчого судді, кваліфікація кримінального провадження за ч. 2 ст.246 КК України, за встановлених слідчим суддею обставин, є безпідставною.
Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Суб`єктом права власності може бути будь-який суб`єкт права. При цьому слід зазначити, що ст. 13 Конституції України передбачає рівність усіх суб`єктів права власності перед законом.

Відповідно до ст. 3 ЦК України особа не може бути свавільно позбавлена права власності за підставами, не передбаченими Конституцією України або законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Окрім цього, ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

До того ж відповідні зміни у становищі власника можуть бути здійснені виключно за рішенням суду.

Держава прийняла на себе обов`язок захищати право власності, забезпечувати його недоторканність. Саме тому ніхто не може бути позбавлений права власності чи бути обмеженим у його здійсненні.

Охорона права власності здійснюється цивільним, кримінальним, адміністративним, іншими галузями законодавства, тобто право власності є комплексним інститутом, що регулюється багатьма галузями українського законодавства.

Відповідно до ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється згідно закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Земля є національним багатством, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) виникає та здійснюється відповідно закону. Право власності на земельну ділянку діє на поверхневий пласт у межах ділянки, на водні об`єкти, ліс, багатовікові насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під земельною ділянкою, висотою и глибиною, необхідними для будівництва жилих, виробничих та інших об`єктів. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд та у межах цільового призначення.

На переконання слідчого судді, у даному випадку має місце порушення гарантованого права власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, як безпідставно обмежене в силу положень національного законодавства, так і з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а вилучення його майна порушує його право на вільне користування та розпорядження своїм особистим майном, закріплене ст. 41 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна відмовити.

Бензопилу зеленого кольору з написом «Grunhelm», автомобіль марки Volksqagen Transporter синього кольору д.н.з НОМЕР_1 та ключі від нього негайно повернути особі, у якої їх було вилучено.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 17 березня 2021 року о 08-45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1