Провадження №1-кс/554/1598/2021

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Октябрського районного суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого,

В С ТА Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_4 від 22.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України, в якій вона просить постанову слідчого скасувати. У скарзі посилається на неповноту досудового розслідування. Вказує, що постанова слідчого від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не вжито належних заходів щодо забезпечення проведення всебічного і повного розслідування кримінального провадження, оскільки слідчим не вчинено жодної слідчої (розшукової) дії щодо перевірки її заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, просила її задовольнити, зазначила, що слідчим не проведено жодної процесуальної дії, проте ним прийнято постанову про закриття кримінального провадження. Водночас вона оскаржувала до суду постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою, і вказана постанова слідчого була скасована. Пропри це, слідчий не розглянув її клопотання щодо визнання її потерпілою.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги. На вимогу суду слідчим надано матеріали кримінального провадження №0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України.
Суд, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження 0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України, приходить до такого висновку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Встановлено, що в провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувало кримінальне провадження №0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2, ч. 3 ст. 365 КК України.

16.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01.07.2019 року за ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 365 КК України. У вказаній заяві заявниця посилається на те, що слідчий СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000466 навмисно перевищили свої службові повноваження, якими спричинили їй тяжкі наслідки.

Відповідно до постанови прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 16.07.2019 року визначено територіальну підслідність слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, кримінального провадження №0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2, ч. 3 ст. 365 КК України та направлено його для подальшого розслідування.

22.12.2020 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не були дотримані.

Так, слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що в ході проведення досудового розслідування доводи викладені у заяві ОСОБА_3 не знайшли свого об`єктиного підтвердження. Мотивом прийняття постанови є встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Проте в постанові не вказано, в діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

Водночас з тексту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких досліджених обставин та наявних доказів, слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування слідчим не було жодної процесуальної дії, в тому числі заявницю ОСОБА_3 не допитано ні в якості свідка, ні в якості потерпілої, не досліджені обставини викладені у її заяві та їм не надана належна правова оцінка.

Слідчим залишилося нерозглянутим клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою, оскільки постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілою була скасована ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.02.2020 року (провадження № 1-кс/554/264/2020, справа № 554/11419/19).

Сслідчим при винесенні постанови взагалі не було надано правову оцінку встановленим обставинам та зібраним в ході досудового розслідування доказам.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показання очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2, ч. 3 ст. 365 КК України цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, без допиту заявника та без перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину. Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене неповно, а висновок слідчого є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000203 від 16.07.2019 року за ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1