Провадження № 1-кп/359/150/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисників - адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_16 , його захисників адвокатів: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , свідків: ОСОБА_19 та його представника адвоката ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000725, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2018 року, з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.11.2004 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18.08.2005 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, звільненого 09.07.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 1 місяць; вироком Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року, яким скасовано вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11.03.2016 року, в частині заходу примусу, з урахуванням змін, внесених постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2018 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ст. 231 КК України, із урахуванням положень ст. 72 КК України, до 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 51 000 гривень;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, та

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_13 та ОСОБА_16 вчинили злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_13 , достовірно знаючи про потреби окремих громадян у необхідності вживання психотропних речовин, вирішив налагодити збут психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах на території м. Києва та Київської області, у зв`язку з чим вирішив пришукати спільника та схилити його до надання йому допомоги у розповсюдженні психотропної речовини "амфетамін".

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 18.08.2019 року, ОСОБА_13 , перебуваючи у розшуку у зв`язку з ухиленням від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу у розмірі 51 000 грн., для запобігання викриттю його злочинних дій співробітниками правоохоронних органів, залучив до протиправної діяльності, спрямованої на незаконне виготовлення та збут психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах, свого знайомого - ОСОБА_16 з яким проживав на житловому масиві "Позняки" Дарницького району м. Києва.

Залучивши ОСОБА_16 до своєї протиправної діяльності, ОСОБА_13 довів йому свій злочинний намір, на що ОСОБА_16 добровільно погодився та вони розподілили ролі у вчиненні злочину наступним чином.

ОСОБА_13 виготовляє та привозить ОСОБА_16 для реалізації на території м. Києва та Київської області психотропну речовину "амфетамін" в особливо великих розмірах, при цьому останній мав реалізовувати її за оптовою ціною 100 грн. за 1 грам, та частину грошових коштів від продажу психотропної речовини "амфетамін" ОСОБА_16 передаватиме ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_13 і ОСОБА_16 заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

З метою реалізації злочинного умислу, 18.08.2019 року о 21 год. 10 хв. ОСОБА_13 у телефонній розмові з ОСОБА_16 домовилися про виготовлення з метою подальшого збуту чергової партії психотропної речовини "амфетамін" масою 3 кг. Після чого ОСОБА_13 , маючи спеціальний хімічний посуд, призначений для розміщення в ньому спеціальних хімічних елементів, при поєднанні яких виготовляється психотропна речовина "амфетамін", з 19.08.2019 року по 23.08.2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, розмістив зазначений посуд у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , з метою подальшого незаконного виготовлення та збуту ОСОБА_16 психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах на території м. Києва та Київської області.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах, з 19.08.2019 по 23.08.2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_13 , за вищевказаною адресою, відповідно до розробленого злочинного плану, на замовлення ОСОБА_16 , незаконно виготовив порошкоподібну речовину рожевого кольору масою нетто 1778,57 г із вмістом "амфетаміну", який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 951,535 г, для подальшого її збуту останнім.

Після цього, з 19.08.2019 по 23.08.2019 року ОСОБА_13 з метою передачі ОСОБА_16 , виготовленої ним речовини та отримання від нього частини грошових коштів, у телефонних розмовах з останнім домовився про зустріч 23.08.2019 року у районі с. Щасливе Бориспільського району Київської області.

Надалі, 23.08.2019 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_13 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , з метою передачі останньому психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах, для її подальшого збуту, згідно попередньо розробленого ними плану на території м. Києва та Київської області, маючи при собі поліетиленовий пакет білого кольору із згортком офольгованого паперу з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, масою нетто 1778,57 г, із вмістом "амфетаміну", який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 951,535 г, вийшов із будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки "Mersedes Benz", з державними номерними знаками НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_24 , а на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_27 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_13 і ОСОБА_16 , та перевіз її за адресою: АДРЕСА_4 .

Цього ж дня приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи поряд з АЗС "АМІС" за вищевказаною адресою, у ході зустрічі з ОСОБА_16 отримав від останнього частину грошових коштів у сумі 9000 грн. за вказану психотропну речовину "амфетамін" в особливо великих розмірах, проте передати її не зміг, оскільки обидва були затримані співробітниками правоохоронних органів. Одразу після цього на місці події, під час обшуку зазначеного автомобіля, на задньому пасажирському сидінні, виявлено і вилучено поліетиленовий пакет білого кольору із згортком офольгованого паперу з порошкоподібною речовиною рожевого кольору масою нетто 1778,57 г із вмістом "амфетаміну", який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 951,535 г.

"Амфетамін" згідно з Постановою КМУ від 06.05.2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" (зі змінами, затвердженими Постановою КМУ №7 47 від 26.10.2016 року), "Таблиця II" "Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено", є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу", встановлено, що маса "амфетаміну" від 15 г і більше є особливо великим розміром психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.

Крім того, ОСОБА_13 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак до 23.08.2019 року, у невстановленому місці та спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за відсутності правових підстав, у порушення вищезазначеної постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 року, "Таблиця IV" "Список № 1 Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю", незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин кристалоподібну речовину жовтого кольору масою 155,26 г, яка містить фенілнітропропен, який є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, масою 147,50 г, що є особливо великим розміром. Після чого незаконно перевіз зазначений прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, за адресою: АДРЕСА_4 , де почав його незаконно зберігати на домашній печі, в кімнаті будинку, з метою виготовлення психотропної речовини "амфетамін" в особливо великих розмірах.

24.08.2019 року у період часу з 01 год. 03 хв. до 03 год. 10 хв., під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено кристалоподібну речовину жовтого кольору масою 155,26 г, яка містить фенілнітропропен, який є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, масою 147,50 г, що є особливо великим розміром, у зв`язку із чим протиправну діяльність ОСОБА_13 було припинено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу", встановлено, що маса "Фенілнітропропену" від 20,0 г і більше є особливо великим розміром прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу.

ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за відсутності правових підстав, у порушення вищезазначеної постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 року, "Таблиця II" "Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено", у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак до 23.08.2019 року, у невстановленому місці та спосіб, повторно, незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, пастоподібну речовину білого кольору масою нетто 144,544 г, із вмістом "амфетаміну", який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 29,816 г, що є особливо великим розміром, з метою збуту. Після чого незаконно зберігав зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено, за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , у холодильнику на кухні з метою збуту.

24.08.2019 року в період часу з 00 год. 12 хв. по 02 год. 35 хв., під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_16 , а саме: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено пастоподібну речовину білого кольору масою нетто 144,544 г із вмістом "амфетаміну", який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 29,816 г, що є особливо великим розміром, у зв`язку із чим його протиправну діяльність було припинено

Крім цього, ОСОБА_16 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак до 23.08.2019 року, у невстановленому місці та спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за відсутності правових підстав, у порушення вищезазначеної постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 року, "Таблиця І" "Список № 1 - Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено", незаконно придбав, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною масою, в перерахунку на суху речовину 14,663 г для власного вживання. Після чого незаконно почав зберігати зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено "канабіс", за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , на кухні без мети збуту.

24.08.2019 року в період часу з 00 год. 12 хв. по 02 год. 35 хв., під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_16 , а саме: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 14,663 г, у зв`язку із чим його протиправну діяльність було припинено.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, а також умисні дії, що виразились незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 311 КК України.

ОСОБА_16 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, а також умисні дії, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованих йому злочинів своєї вини не визнав повністю, оскільки ніяких психотропних речовин ніколи не виготовляв і нікому не продавав. Вважає, що його участь у таких злочинах стороною обвинувачення не доведена, справа повністю сфальсифікована. Про те, що він знаходиться у розшуку йому стало відомо лише 23.08.2019 року, тобто в день затримання. Від правоохоронних органів він не переховувався, а весь час знаходився або в м. Ніжин Чернігівської області, або в с. Колісники Ніжинського району, тому його можливо було затримати, а не влаштовувати йому провокацію у вигляді цієї справи. Показав, що десь за півроку до вказаних подій, він познайомився із ОСОБА_16 , який товаришував з його пасинком, та приходив іноді до них в гості, та між ними також зав`язалися товариські відносини, з яким вони періодично здвоювалися, спілкувались. Із свідком ОСОБА_19 він ніяких відносин не підтримує, останній відомий йому через спільного знайомого ОСОБА_31 . Вважає, що свідок ОСОБА_32 надав недостовірні показання, з метою щоб обмовити його, в обмін на іспитовий термін, який він отримав. Зазначив, що у серпні 2019 року він звернувся до свого знайомого ОСОБА_27 , щоб він надав йому якесь житло, бо його родичі поїхали в село і йому не було де залишитись. ОСОБА_27 запропонував йому будинок в с. Любарці, точної адреси не пам`ятає. Однак, він там не проживав жодного дня, оскільки приїхавши, він побачив, що у вказаному будинку не було жодних умов для нормального проживання. Тому речі, які вилучалися під час обшуку у вказаному будинку, він ніколи не бачив, не знає, що там були за речі та чиї, вони йому не належать та їх походження йому невідоме. Він будь-які речі до будинку не завозив, оскільки не проживав там. В період із 19 по 23 серпня 2019 року він проживав в м. Києві, в районі "Троєщина", точної адреси не пам`ятає. 23 серпня 2019 року він зателефонував до ОСОБА_27 і попросив з`їздити до будинок в с. Любарці, бо він там забув пакет зі своїми особистими речами та ліками. Коли він приїхав до будинку в с. Любарці, то там перебував ОСОБА_27 та ОСОБА_24 . Він сів в авто, на заднє сидіння, що за водієм, і вони поїхали в сторону м. Бровари. В нього із собою був один пакет із особистими речами, який він забрав. Поряд із ним на сидінні нічого не було, однак за пасажирським переднім сидінням щось лежало, але що саме йому невідомо. Також перед цим він здзвонився із ОСОБА_16 , і домовились про зустріч на АЗС, на якій останній повинен був віддати йому грошові кошти в сумі 9 000 грн., які він давав йому в борг для придбання мобільного телефону. Строк повернення грошових коштів не узгоджували, розписку не писали. Зустрілись і ОСОБА_16 повернув йому кошти. Після цього, близько 19:30 год. його та ОСОБА_16 затримали працівники СБУ. Після цього провели його обшук, в ході якого вилучили його особисті речі: грошові кошти, хрестик, мобільні телефони. Протокол затримання ніхто не складав, і його склали лише наступного дня, 24.08.2019 року близько 08:30 09:00 год. в приміщенні, що знаходиться по вул. Дегтярівська, куди його доставили після затримання, де тримали всю ніч. Після затримання будь-яких прав йому не роз`яснювали, підстави затримання також не пояснювали, участь адвоката не забезпечили. При цьому на АЗС також проводили обшук в автомобілі ОСОБА_24 , де вилучали якісь речі та пакет. Він відразу повідомив працівникам правоохоронних органів, що вилучений пакет йому не належить, його походження йому невідоме. В автомобілі був лише один його пакет, в якому знаходилися його особисті речі. Вважає, що його затримали незаконно, та безпідставно звинуватили у виготовленні та збуті психотропних речовин, до яких він не має жодного відношення, як і до вилучених в ході обшуків в автомобілі та в будинку речей. Жодних доказів, що вказані речі належать йому, матеріали кримінального провадження не містять. Стверджує, що злочини він не організовував та не вчиняв. Повідомив, що він дійсно офіційно ніде не працевлаштований, однак мав у власності два станки за допомогою яких виготовляв шлакоблоки, які в подальшому продавав, однак особисто не збув, а лише здвоювався із особами, щоб дінатись скільки необхідно шлакоблоків. Також він здає в оренду квартиру в м. Києві, та отримує пенсію.

З приводу обставин, зафіксованих на аудіозаписах, обвинувачений ОСОБА_13 зазначив, що вони не в повній мірі є достовірними, а тому не відповідають дійсності, оскільки є змонтованим, а не оригіналами, які не відображають повний зміст всіх розмов, і створені з метою притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки на них зафіксовано дуже багато не співвпадінь з подіями, які відбувалися насправді. Дійсно голос, який зафіксований на аудіозаписах схожий на його, але розмови не повні, тому він заперечує, що на них зафіксовані саме його розмови. Також, на питання сторони обвинувачення з приводу фрази, яка зафіксована у протоколі за результатами НСРД від 06.09.2019 року щодо його розмови із ОСОБА_16 (т.3 а.с.73-74), а саме: "спроси у Боди и сам подумай: три хватит? Не знаю, надо деньги, что бы за три было", ОСОБА_13 зазначив, що точно таких подій не пам`ятає, пояснив про що могла йти мова та що означає такі його фраза не може. Також не зміг підтвердити, що дійсно в той період використовував номер мобільного телефону: НОМЕР_2 . Зазначив лише, що користувався двома номерами телефонів, мобільних операторів: "Лайф" та "Київстар".

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованих йому злочинів своєї вини не визнав повністю. Показав, що до вказаних подій із ОСОБА_13 був знайомий близько 1 чи 1,5 роки. ОСОБА_13 разом зі своєю співмешканкою, в якої був син, з яким він товаришував, проживав неподалік від нього. Він заходив в гості до свого товариша, де і познайомився із ОСОБА_13 та між ними зв`язалися товариські відносини. Повідомив, що 23.08.2019 року, чи за день до цього, він здзвонився із ОСОБА_13 , та домовився із ним зустрітися, щоб повернути йому грошові кошти у розмірі 9 000 грн., які він брав у нього в борг, десь на початку 2019 року, для придбання мобільного телефону. Покористувавшись цим телефоном декілька місяців, він його продав, і оскільки в нього з`явилися кошти, то хотів повернути борг ОСОБА_13 . На скільки пам`ятає, то зателефонував йому ОСОБА_13 , і він сказав, що хоче повернути йому гроші. Ці грошові кошти він зняв із картки. Про зустріч вони домовились на АЗС "Аміс", що знаходиться по вул. Промислова, 1, по Бориспільській трасі. Він приїхав на АЗС на таксі, де чекав ОСОБА_13 . Пізніше на АЗС на автомобілі приїхав ОСОБА_13 , разом із ОСОБА_24 та ОСОБА_33 . ОСОБА_13 вийшов із авто, підійшов до нього, і як тільки він передав йому грошові кошти, їх відразу затримали працівники СБУ, поклавши обличчям на асфальт. Так, їх тримали досить довго, нічого не пояснюючі, права не роз`яснюючи. Також провели його особистий обшук, в ході якого в нього вилучили все: гроші, мобільний телефон, ключі від квартири та інші особисті речі. Також було проведено обшук автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_13 , в ході якого виявили амфетамін, до якого він будь-якого відношення не має і кому він належав йому невідомо. В подальшому його повезли до місця його тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_3 , де проводився обшук. Так, як працівники СБУ під час його затримання вилучили в нього ключі від квартири, то вони самостійно відкрили вхідні двері. На його переконання, до початку обшуку в приміщенні квартири, до неї хтось заходив із працівників СБУ, оскільки мав ключі та достатньо часу, однак він не бачив це особисто. В ході проведення обшуку було виявлено: канабіс, який він придбав 20.08.2019 року через Інтернет (телеграм-канал) для особистого вжитку, і амфетамін, який йому не належить і звідки він взявся йому невідомо. Після завершення обшуку його було доставлено в приміщення, що розташовано по вул. Дегтярівська в м. Києві, і лише близько 08:00 год. 24.08.2019 року складено протокол його затримання та призначено безкоштовного захисника. Крім того обвинувачений ОСОБА_16 повідомив, що на момент його затримання працівниками СБУ, він перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки перед зустріччю із ОСОБА_13 він курив канабіс, а тому не розумів повністю, що відбувається, і не міг керувати своїми діями. Вказаний його стан був використаний працівниками СБУ. При цьому, після його затримання працівники СБУ, здійснювали на нього психологічний тиск, висловлювали погрози фізичною розправою, сказавши, що в його інтересах необхідно сказати ту інформацію, яку вони йому повідомлять. І лише після цього включали відеозапис. Таким чином працівники СБУ, використовуючи його безпорадній стан, залякуючи його та погрожуючи, змусили його сказати під відеозапис, що всі вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини належать йому, і що він їх збував, та підписати протокол обшуку без жодних зауважень. Однак, обставини зафіксовані на відеозаписі не відповідають дійсності, і казав він це, будучи заляканим працівниками СБУ. Про ці факти він не повідомляв адвокату, бо він був призначений слідчим, а тому він йому не довіряв. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не повідомляв про ці події слідчого судді, оскільки вважав, що на ці його заяви, суд не відреагує. Тому повідомив про факти неправомірних дій з боку працівників СБУ вже в ході судового розгляду, оскільки вважає, що суд вживатиме заходів щодо розгляду його заяви. Раніше змоги не мав про це повідомити. Крім того, обвинувачений ОСОБА_16 вказав, що його затримали для того, щоб він надав неправдиві показання щодо діяльності ОСОБА_13 , щоб його посадили. Оскільки він відмовився надавати такі показання, бо вони не відповідали дійсності, то йому відразу пред`явили дане обвинувачення, не зважаючи на те, що збутом наркотичних засобів і психотропних речовин він не займався. Обвинувачений ОСОБА_16 додав, що грошові кошти він заробляв законно, оскільки тривалий час працював неофіційно на СТО по ремонту авто та установці газобалонного обладнання. Звільнився звідки у 2018 році, після чого заробляв кошти тимчасовими підробітками на день чи тиждень. Також займався установкою газобалонного обладнання на авто своїм знайомим, за грошову винагороду.

З приводу обставин, зафіксованих на аудіо записах із ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_16 зазначив, що зі змісту цих розмов неможливо зрозуміти про що саме вони говорили, їх зміст викладений не в повній мірі, уривками. Із ОСОБА_13 спілкувалися на різні теми. Крім того, у ОСОБА_13 була установка за допомогою якої можна робити шлакоблоки, а тому під час розмов вони неодноразово обговорювали питання щодо купівлі-продажу шлакоблоків, їх кількості. Також, на питання сторони обвинувачення з приводу фрази, яка зафіксована у протоколі за результатами НСРД від 06.09.2019 року щодо його розмови із ОСОБА_13 (т.3 а.с.73-74), а саме: "спроси у Боди и сам подумай: три хватит? Не знаю, надо деньги, что бы за три было", ОСОБА_16 пояснив, що вказана розмова стосується як раз шлакоблоків, що необхідно йому було 3 палети шлакоблоків. При цьому, ОСОБА_16 повідомив, що хоча голос, який зафіксований на аудіозаписах схожий на його, але розмови не повні, тому він заперечує, що на них зафіксовані саме його розмови. Також не зміг підтвердити, що дійсно в той період використовував номер мобільного телефону: НОМЕР_3 . Зазначив лише, що користувався двома номерами телефонів, а потім одним: НОМЕР_4 .

Не зважаючи на те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 не визнають себе винними у вчиненні, інкримінованих їм кримінальних правопорушень, їх вина у вчиненні даних кримінальних правопорушень повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що працював та працює на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС ГУ СУ СБУ в м. Києві та Київській області. ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відомі йому виключно по роботі, як фігуранти по даній справі. Свідок показав, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, розпочатого за фактом збуту психотропної речовини амфетамін серед військовослужбовців на території 169-го навчального центру "Десна" в Чернігівській області, було отримано інформацію, що фігурант по даній справі ОСОБА_32 , якого було затримано, психотропну речовину, яку збував, отримував від ОСОБА_34 та ОСОБА_13 . Також у вказаний день було затримано ОСОБА_34 , який привіз амфетамін один. Також із показів підозрюваного ОСОБА_19 встановлено, що виготовленням і поставкою психотропної речовини займається ОСОБА_13 . Із вказаного кримінального провадження були виділені матеріали в окреме кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 за номером останніх цифр 725. В рамках даного кримінального провадження було проведено ряд НСРД, на яких було задокументована злочинна діяльність ОСОБА_13 , а також встановлено, що і ОСОБА_16 займався безпосередньо збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, які йому передавав ОСОБА_13 , серед мешканців столичного регіону. Також було встановлено місце, де ОСОБА_13 виготовляв ці речовини, зокрема у приватному будинку, що належав ОСОБА_35 , який знаходився у Вінницькій області, Погребищенський район, назву села вже не пам`ятає. Також в ході досудового розслідування було встановлено, що має відбутися передача амфетаміну від ОСОБА_13 . ОСОБА_16 десь на околиці м. Києва - на АЗС "Амік". Саме там, безпосередньо при передачі психотропної речовини, були затримані співробітниками СБУ ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Він був присутнім під час вказаного затримання. В ході проведення невідкладного обшуку в автомобілі, на якому приїхав ОСОБА_13 разом із ОСОБА_27 та ОСОБА_24 , було вилучено близько 2 кг амфетаміну. Здійснювалась відео фіксація даної слідчої дії, на вказаному відеозаписі ОСОБА_16 добровільно та самостійно підтвердив всі обставини вчинення злочину. До початку відеозапису із ОСОБА_16 не спілкувався і жодних розмов із ним не проводив. В подальшому були проведені невідкладні обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , а також в місцях, де ОСОБА_13 виготовляв психотропну речовину. Участь у вказаних слідчих діях він не приймав. На запитання сторони захисту свідок ОСОБА_23 підтвердив, що 11.09.2019 року він разом із прокурором відвідували підозрюваного ОСОБА_16 у СІЗО, оскільки його адвокат повідомив, що останній бажає повідомити якісь відомості, з метою укладення з ним угоди про визнання винуватості. Однак, коли вони прибули до ОСОБА_16 , останній відмовився співпрацювати із правоохоронними органами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показав, що познайомився із ОСОБА_13 десь у 2016 року у комп`ютерному клубі, що знаходився по вул. Ахматової в м. Києві. В ході спілкування із ОСОБА_13 йому стало відомо, що останній займається виготовленням та продажем наркотичних засобів та психотропних речовин. Де саме він виготовляв вказані речовини йому невідомо. З квітня 2017 року проходив військову службу у навчальному центрі "Десна", який знаходиться в Чернігівської області. За час служби він постійно звертався до ОСОБА_13 , щоб придбати в нього психотропну речовину амфетамін, іноді наркотичний засіб канабіс. Два чи три рази на місяць він придбавав у ОСОБА_13 амфетамін, масою 100 чи 150 грам, за ціною 100 грн. за 1 грам. Передача відбувалася наступним чином: за їхньою попередньою домовленістю, в телефонному режимі, ОСОБА_13 приїжджав на автомобілі "Mitsubishi Pajero" темно сірого кольору, за кермом якого був ОСОБА_36 , а іноді ОСОБА_36 приїжджати один, до першого КПП, або до іншого КПП, де він сідав у вказаний автомобіль, та отримував з рук в руки згорток із амфетаміном, віддавши за нього кошти. В подальшому цей амфетамін він збував військовослужбовцям на території військової частини, де проходив службу. Також іноді він придбавав амфетамін та канабіс у ОСОБА_13 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_13 під`їжджав до його під`їзду, він виходив до нього та купляв наркотичні засоби та психотропні речовини. У травні 2018 року він був затриманий правоохоронними органами за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, в подальшому уклав, добровільно, угоду про визнання винуватості. На даний момент він засуджений і відбуває покарання у вигляді іспитового терміну. Після його затримання повідомив правоохоронним органам, що придбавав наркотичні засоби і психотропні речовини у ОСОБА_13 , місце його проживання та номер мобільного телефону по якому він спілкувався із ОСОБА_13 . ОСОБА_16 особисто не знає, можливо бачив пару разів його.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що десь влітку 2019 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_27 і попросив під`їхати до нього на дачу, що знаходиться в с. Любарці, де забрати його разом із знайомий, бо в нього не було авто. Оскільки автомобіль батька, на якому він зазвичай їздить був на СТО, то він взяв автомобіль марки "Mercedes", с-класу, не розмитнений, темно синього кольору, що належить його брату, який стояв у дворі, і десь після обіду поїхав до ОСОБА_27 на дачу. Приїхавши, він побачив біля воріт ОСОБА_27 разом із його знайомим, які відразу силі в автомобіль: на переднє пасажирське сидіння - ОСОБА_27 , а на заднє його знайомий, який у руках тримав пакет, і поклав його поряд на задньому сидінні. Свідок показав, що вказаним знайомим був обвинувачений ОСОБА_13 , вказавши на нього в ході судового розгляду. Вони йому сказали відвести їх в сторону м. Бровари, однак по дорозі, сказали, щоб він вже їх завіс в с. Щасливе. Вони домовились із кимось про зустріч на АЗС, поряд із с. Щасливе, біля мосту. Близько 19:00 чи 20:00 год. вони заїхали на якусь заправку поряд із с. Щасливе, де ОСОБА_27 і його знайомий вийшли із авто, і ОСОБА_27 попросив його почекати, щоб поїхати із ним назад. При цьому ОСОБА_13 свій пакет залишив у автомобілі. Вони відійшли метрів на 150, та в подальшому їх затримали працівники СБУ. Там ще був якісь хлопчина разом із ними. Потім до нього підійшли працівники СБУ, попросили вийти із авто, і він вийшовши стояв поряд. Згодом до автомобіля разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_27 підійшли ще працівники правоохоронних органів, запитали в нього, чи він не заперечує з приводу проведення обшуку в авто, на що він відповів, що ні. До початку обшуку ніхто із працівників правоохоронних органів його автомобіль не оглядав, не відкривав і не залазив в нього. Авто відкрили лише коли розпочався обшук. В ході обшуку в автомобілі, на задньому сидінні, виявили якісь пакет, середнього розміру, із якоюсь порошкоподібною речовиною, білого кольору. Із вказаним пакетом до автомобіля сідав ОСОБА_13 . Експерт проводив якісь тест, після чого сказав, що в пакеті знаходиться наркотичний засіб. Він весь час був присутній під час проведення обшуку, бачив всі дії працівників правоохоронних органів. Будь-яких зауважень та скарг ні у нього, ні в інших учасників обшуку не було. За результатами обшуку було складено протокол, який підписали всі учасники, без зауважень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що із ОСОБА_13 знайомий близько 3 років, раніше вони товаришували, однак на даний час ніяких відносин не підтримують. У 2019 році до нього зателефонував ОСОБА_13 і попросив його надати йому якесь житло, де б він міг тимчасово пожити. Враховуючи, що в нього був вільний будинок (дача), який належав його батькам, що знаходився в с. Любарці, то він надав його в користування ОСОБА_13 . На території домоволодіння було два будинку, в одну із яких проживали батьки, зокрема мама приїжджала туди на вихідні, а інший старенький, де ніхто не жив. Разом з тим вказаний будинок мав умови для проживання в ньому. Саме вказаний будинок він надав ОСОБА_13 в користування, привізши його особисто, із його речами, де останній проживав близько 4-5 днів. Які саме були в ОСОБА_13 речі не пам`ятає. Потім ОСОБА_13 зателефонував до нього, із проханням відвести його в м. Бровари. Він попросив свого знайомого ОСОБА_24 , щоб той звозив його в с. Любарці, забрати його знайомого. Близько 15:00 чи 16:00 год. він на автомобілі марки "Mercedes", с-класу ("евробляха"), за кермом якого був ОСОБА_24 приїхали до с. Любарці. Він зайшов до будинку своїх батьків, до іншого будинку не заходив. Вийшовши з двору, він побачив, що ОСОБА_13 вже сидів у автомобілі, на задньому сидінні, за водієм. Він сів на переднє пасажирське сидіння, і вони поїхали. Їдучи із с. Любарці по Бориспільській окружній, в сторону м. Бровари, вони заїхали на якусь АЗС, поряд із с. Щасливе, де він разом із ОСОБА_13 вийшли покурити. Коли вони курили, то до них підійшов молодий чоловік, привітався, і їх відразу затримали працівники СБУ, поклавши обличчя на асфальт. В подальшому було проведено обшук в автомобілі, на якому вони приїхали, в ході якого, на задньому сидінні, виявили якісь пакет із порошком білого кольору. Походження та кому належав вказаний пакет йому невідомо. Це не його пакет, у ОСОБА_24 також не було ніяких пакетів. Чи був у ОСОБА_13 якісь пакет він не бачив, оскільки коли він сідав у автомобіль, то ОСОБА_13 вже перебував у салоні авто. Ніхто з них не знав, звідки взявся в автомобілі цей пакет. За результатами обшуку було складено протокол, зауважень від учасників не надходило. В подальшому він разом із працівниками правоохоронних органів поїхали до будинку в с. Любарці, в якому проживав тимчасово ОСОБА_13 , де проводили обшук. Він надавав згоду на обшук в будинку. В ході даного обшуку було виявлено: дві каністри із якоюсь рідиною, скляні колби і ще якісь речі. Що це за речі і як вони опинилися у вказаному будинку йому невідомо. Особисто йому вони не належать. За результатами обшуку в будинку був складений протокол, в нього ніяких зауважень не було, і він його підписав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що десь у серпні 2018 чи 2019 року, після 18:00 год., він перебував поряд із ст. м. "Бориспільська" в м. Києві, разом зі своїм товаришем ОСОБА_28 , в особистих справах. До них підійшли працівники СБУ, представились, та запропонували бути понятими, на що вони погодилися. Після чого вони поїхали на АЗС "Амік", що розташована по Бориспільській трасі, неподалік с. Проліски, і чекали там. Потім на вказану заправку приїхав обвинувачений ОСОБА_16 . Пізніше, на автомобілі марки "Mercedes", приїхало три особи, серед яких був обвинувачений ОСОБА_13 .. В подальшому ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , начеб то, одночасно, під час спілкування, були затримані працівниками СБУ, їх поклали обличчям на асфальт, та вдягнули кайданки. Він перебував в цей момент в автомобілі, тому точно не пам`ятає як затримали, їх з іншим понятим покликали вже після затримання вказаних осіб. Потім проводився обшук в автомобілі, на якому приїхав ОСОБА_13 . Перед проведення слідчої дії всім було роз`яснено їх права та обов`язки як учасникам даної дії. Обшук в автомобілі проводив слідчий особисто, працівники СБУ перебували поряд. Ніхто з працівників правоохоронних органів до початку проведення обшуку автомобіль не відчиняв, не сідав туди, не заглядав. В ході обшуку в автомобілі було виявлено пакет світлого кольору, в якому знаходилась якась речовина білого кольору, замотана у фольгу. При цьому, два чоловіки, які приїхали в одному автомобілі разом із ОСОБА_13 , відразу сказали, що вказаний пакет належить ОСОБА_13 , він із ним сів до автомобіля, його вміст їм невідомий. Потім ОСОБА_16 повідомив, що це амфетамін. Потім експерт, який також приймав участь у обшуку, провівши експрес-тест, підтвердила, що це якісь наркотичний засіб. За результатами обшуку в автомобілі було складено протокол, заяв та зауважень від учасників не надходило, що засвідчено їхніми відповідними підписами. Після цього, він разом із іншим понятим поїхали за місцем проживання ОСОБА_16 , в АДРЕСА_5 , для проведення обшуку. Двері до квартири відкривав ОСОБА_16 за допомогою ключів, а потім вже всі учасники слідчої дії зайшли до квартири. В ході проведення обшуку в квартирі, де проживав ОСОБА_16 було виявлено та вилучено: блокноти чи записні книжки, із якимись записами, дощечка із залишками порошкоподібної речовини, білого кольору, ваги, маленькі прозорі пакети із речовиною білого та зеленого кольору. Також в холодильнику було виявлено та вилучено коробку із речовиною білого кольору, якісь посуд із залишками речовини. В ході обшуку ОСОБА_16 повідомив, що це амфетамін, який він продає, попередньо розфасовуючи його вдома. Будь-якого якого тиску ні фізичного, ні психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_16 з боку правоохоронних органів не було, він поводив себе спокійно, розповідав все самостійно та добровільно. Після проведення обшуку прокурором було складено протокол, оголошено його зміст та надано всім учасникам на ознайомлення. Прочитавши даний протокол, всі відомості зазначені в ньому повністю відповідали дійсності, а тому він його підписав. Будь-яких зауважень та претензій до дій працівників поліції під час обшуку в жодного з учасників не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що 23 серпня 2019 року він з товаришем ОСОБА_26 перебували поряд із ст. м. "Бориспільська" в м. Києві, їздили по місту в особистих справах, де до них підійшов працівник СБУ, представився, та запропонував бути понятими, на що вони погодилися. Після цього вони поїхала в сторону м. Бориспіль, по дорозі зупинились і чекали. Потім їм зателефонували, і вони під`їхали на АЗС, неподалік с. Щасливе, де відбувалося затримання осіб обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , на яких свідок вказав у судовому засіданні. Після чого, вони підійшли до автомобіля марки "Mercedes", темно-синього кольору, який знаходився на АЗС, поряд із яким перебувало два чоловіки. Їм повідомили, що буде відбуватися обшук в автомобілі, представили їх як понятих, роз`яснили права, включили відео фіксацію, і розпочали проводити обшук. В ході обшуку в авто було виявлено та вилучено якісь особисті речі, мобільний телефон, гроші, а також великий пакет, всередині якого лежало щось замотане у фольгу. Відкривши цю упаковку, там знаходилась якась порошкоподібна речовина. Експерт на місці події провів експрес-тест, за результатами його встановлено, що це була наркотична речовина. За результатами процесуальної дії складено протокол, його прочитано вголос, заяв та зауважень від понятих та учасників не надходило, що засвідчено їхніми відповідними підписами. Після цього їм запропонували взяти їм участь в якості понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , на що вони погодилися. Приїхавши до квартири, що знаходилась по АДРЕСА_5 , двері відкрили ключем, однак хто саме вже не пам`ятає. Вони зайшли до приміщення квартири, знову всі представилися, роз`яснили права, включили відео фіксацію, і розпочали проводити обшук. На початку обшуку у ОСОБА_16 запитали, чи є якісь заборонені предмети, речовини, на що він відповів стверджувально, та показав, де саме, що знаходилось. Потім на кухні, в холодильнику, було виявлено та вилучено порошок білого кольору. Також ще якусь речовину, а також прилад для куріння трави, було виявлено на балконі. За результатами експрес-тестів проведених експертом, це виявились наркотичні засоби. Крім того, в кухні, на столі ще була якась речовина схожа на шишки, а також електронні ваги та багато маленьких пакетів із блістерами. ОСОБА_16 підтвердив, що всі виявлені речовини та предмети належать йому. ОСОБА_16 поводив себе спокійно, надав самостійно та добровільно пояснення. Будь-якого тиску на ОСОБА_16 з боку працівників правоохоронних органів не було. Після проведення обшуку прокурором було складено протокол, оголошено його зміст та надано всім учасникам на ознайомлення. Прочитавши даний протокол, всі відомості зазначені в ньому повністю відповідали дійсності, а тому він його підписав. Будь-яких зауважень та претензій до дій працівників поліції під час обшуку в жодного з учасників не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що 23 чи 24 серпня 2019 року, зранку в період часу від 07:00 по 09:00 год. він з товаришем ОСОБА_21 перебували на зупинці, поряд із ст. м. "Житомирська" в м. Києві, збирались їхати на дачу, де до них підійшли працівники СБУ, представилися, та запропонували бути понятими під час обшуку, на що вони погодилися. Після цього вони сіли до автомобіля і поїхали до приміщення, розташованого по вул. Дегтярівська в м. Києві, де зайшли до кабінету слідчого. У вказаному кабінеті також був затриманий ОСОБА_13 , свідок вказав на нього в судовому засіданні, в якого проводили особистий обшук. Слідчий повідомив ОСОБА_13 , що відбувається його особистий обшук, і останній самостійно дістав всі речі, які в нього були, виклавши їх на стіл, а саме: грошові кошти, на скільки пам`ятає в сумі до 500 грн., мобільний телефон марки "Nokia", на кнопках, а також ланцюжок із хрестиком. В подальшому вказані речі були вилучені, складені до двох пакетів, які були опечатані та посвідчені їх підписами. Також за результатами даного обшуку було складено протокол, ознайомившись із його змістом, все відповідало дійсності, що посвідчено його підписом. Жодних зауважень та скарг від учасників слідчої дії не надійшло. Будь-яких пояснень ОСОБА_13 не надавав. Потім їм запропонували взяти участь ще в одному обшуку, на що вони погодилися, та разом із працівниками направилися до Вінницької області. Вони приїхали до якогось домоволодіння, яке знаходилося десь в посадці, і чекали там, поки не приїхали працівники поліції. Потім вже розпочався обшук. У даному будинку ніхто не проживав, вікна були забиті, він був майже напівпустим, стояли лише ліжко і тумбочка. Вказаний будинок використовувався як приміщення для нарколабораторії. В ході обшуку було виявлено та вилучено: велику кількість різних колб, скляні трубки, які були під`єднанні, якісь порошки, пакетики. Здійснювалася відеофіксація слідчої дії. Після проведення обшуку було складено протокол, оголошено його зміст та надано всім учасникам на ознайомлення. Прочитавши даний протокол, всі відомості зазначені в ньому повністю відповідали дійсності, а тому він його підписав. Вилучені речі та предмети були опечатані та завантажені до автомобіля, і вони всі разом поїхали до м. Києва.

Про це ж у судовому засіданні дав показання свідок ОСОБА_21 , який був присутнім в якості понятого при проведенні у приміщення, розташованого по вул. Дегтярівська в м. Києві, в кабінеті слідчого, особистого обшуку затриманого ОСОБА_13 , на якого свідок вказав в судовому засіданні. Підтвердив, що ОСОБА_13 самостійно дістав всі речі, виклавши їх на стіл, після повідомлення слідчим, що буде проводитись його обшук, а саме: грошові кошти у розмірі близько 10 000 грн., мобільний телефон марки "Nokia", на кнопках, а також ланцюжок із хрестиком. Вказані речі були вилучені, складені до двох пакетів, які були опечатані та посвідчені їх підписами. Також за результатами даного обшуку було складено протокол, ознайомившись із його змістом, все відповідало дійсності, що посвідчено його підписом. Жодних зауважень та скарг від понятих та ОСОБА_13 не надійшло. Також на уточнюючі питання свідок ОСОБА_37 підтвердив, що після цього, він разом із ОСОБА_22 ще приймали участь в якості понятих під час проведення обшуку в домоволодінні, що знаходилося у Вінницькій області, де виявили нарколабораторію. Щодо проведення даного обшуку свідок ОСОБА_21 повністю підтримав показання свідка ОСОБА_22 , зазначивши, що вони повністю відповідають дійсності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що точної дати не пам`ятає, влітку близько 2 років назад (2019 рік), ввечері близько 19:00 чи 20:00 год, він перебували поряд із ст. м. "Харківська" в м. Києві, де до нього підійшов працівник СБУ, представився, та запропонував бути понятим під час обшуку, на що він погодився. Після цього він сів до автомобіля, до якого ще сів інший понятий, і вони поїхали в с. Любарці Бориспільського району, до якогось домоволодіння. Також трохи згодом приїхали ще працівники поліції разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_38 (свідок ОСОБА_27 ), який надав дозвіл на проведення обшуку в будинку. Зайшовши на територію подвір`я, там знаходилося два будинки. Обшук проводився в одноповерховому будинку, що знаходився справ від входу на подвір`я. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: якісь скляні колби, хімікати: рідини, які були у каністрі, та порошків, ще якісь речі та предмети. У приміщенні був дуже їдкий запах, схоже було, що там виготовляють наркотичні речовини. ОСОБА_27 повідомив, що вказаний будинок він здавав іншій особі, і йому не було відомо, що в будинку знаходяться такі предмети. Вилучені речі та предмети були опечатані та посвідчені їх підписами. Здійснювалася відео фіксація слідчої дії. Після проведення обшуку було складено протокол, оголошено його зміст та надано всім учасникам на ознайомлення. Прочитавши даний протокол, всі відомості зазначені в ньому повністю відповідали дійсності, а тому він його підписав. Будь-яких зауважень та претензій до дій працівників поліції під час обшуку в жодного з учасників не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що в 2019 році працював на посаді старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області. Був визначений старшим слідчим по даному кримінальному провадженні та проводив досудове розслідування. Фактичне затримання підозрюваного ОСОБА_13 відбулося ввечері, а протокол його затримання складався наступного дня, зранку. В ході обшуку затриманого ОСОБА_13 в останнього серед іншого, були вилучені грошові кошти у сумі 9000 грн. Разом з тим при складанні протоколу була допущена технічна помилка щодо серії та номерів, вилучених купюр. Так, на момент складання даного протоколу, в нього зламався його робочий комп`ютер, а тому він використовував комп`ютер свого колеги, взявши із нього бланк протоколу затримання, який він потім самостійно заповнював Так, у вказаному бланку протоколу вже були зазначені речі та перелік грошових купюр (серія та номер кожної), що вилучалися в попередньому провадженні, і через фізичну втому, оскільки того дня було декілька затримань в рамках інших кримінальних проваджень, де він також був старшим слідчим слідчої групи, та вони з колегами працювали 24 години поспіль, а тому не звернули увагу, і у протоколі затримання ОСОБА_13 залишилися відомості про грошові кошти, які стосувалися зовсім іншої справи. Про це також свідчить той факт, що як вбачається зі змісту даного протоколу, там два рази скопійоване одне й те саме. При цьому, перелік грошових купюр, із зазначенням їх серії та номеру, вилучених ОСОБА_13 , у протоколі не здійснювався, оскільки вказані кошти не вручалися в рамках проведення контролю за вчиненням злочину. В подальшому грошові кошти, вилучені у ОСОБА_13 , направлялися на зберігання на банківську скриньку, однак вони не були прийняті, через перевантаженість коштів, які вилучались ще із 2008 року. Враховуючи, що на території СУ знаходиться камера схову, яка обладнана у відповідності до вимог чинного законодавства, в якій мається сейф, призначений для зберігання грошових коштів, то вилучені у ОСОБА_13 грошові кошти були поміщення туди з метою їх збереження. В подальшому саме вказані грошові кошти як речові докази були надані суду для безпосереднього їх дослідження в ході судового розгляду.

Допитаний у судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_39 показав, що працював та працює старшим оперуповноваженим в ОВС ГУ СБ України у м. Києві та Київській області. У 2018 році вони документували діяльність групи осіб, які займалися збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території військової частини "Десна", де затримали підозрюваного. В рамках даного кримінального провадження було встановлено, що поставку даних наркотичних засобів та психотропних речовин здійснював ОСОБА_13 . Після цього матеріали відносно ОСОБА_13 були виділені в окреме провадження та зареєстровані в ЄРДР. В рамках даного кримінального провадження, за дорученням слідчого проводив НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, слідчі (розшукові) дії, зокрема огляди, вилучення відеозаписів з камер спостережень з місць зустрічі обвинувачених, складав протоколи за результатами проведених процесуальних дій, а також безпосередньо приймав участь у документуванні незаконної діяльності ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . В ході проведення НСРД було зафіксовано безліч зустрічей ОСОБА_13 з ОСОБА_16 , який попередньо здійснював замовлення у ОСОБА_13 на поставку наркотичних засобів та психотропних речовин у кількості, яка йому необхідна, який їх виготовляв, які в подальшому ОСОБА_16 збував на території Дарницького та Дніпровського районів м. Києва. Спочатку ОСОБА_13 виготовляв психотропну речовину на території Вінницької області, а останній раз на території Бориспільського району. У протоколах за результатами проведених НСРД, викладено лише зміст тих розмов, які містять оперативно-вагому інформацію, і мають значення для кримінального провадження. Ним були прослухані абсолютно всі оригінальні записи НСРД, і лише після цього складено відповідні протоколи. У примітках, які зазначені у вказаних протоколах, відображені лише ті відомості, які отримані в ході проведення НСРД, однак із урахуванням всіх фігурантів по кримінальному провадженню. Також він приймав участь у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , на скільки пам`ятає в якості оператора. Прибувши за місцем проживання ОСОБА_16 , останній самостійно, за допомогою своїх ключів, відкрив вхідні двері та надав згоду на проведення обшуку, що чітко зафіксована на відео. На початку проведення обшуку були роз`яснені права всіх учасників даної слідчої дії, та на запитання з приводу наявності у ОСОБА_16 заборонених предметів та речовин, останній відповів, що має амфетамін, який зберігається в холодильнику на кухні. Саме у вказаному місці була виявлено та вилучено амфетамін. Також були виявлені ваги, маленькі пакети, і ОСОБА_16 самостійно повідомив, що вказані предмети він використовує для розфасовки амфетаміна, який він в подальшому збуває. Після проведення обшуку було складено протокол, оголошено його зміст та надано всім учасникам на ознайомлення. Прочитавши даний протокол, всі відомості зазначені в ньому повністю відповідали дійсності, а тому його підписали всі учасники. Будь-яких зауважень та претензій до дій працівників поліції під час обшуку в жодного з учасників не було. ОСОБА_16 поводив себе повністю спокійно, добровільно все розповідав, будь-який тиск з боку правоохоронних органів на нього не здійснювався.

Крім показань указаних свідків, вина ОСОБА_13 та ОСОБА_16 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000725 від 08.12.2018 року (т.5 а.с.1), з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на підставі відомостей отриманих у ході оперативного супроводження кримінального провадження № 0000089 від 14.06.2018 року, де встановлено зв`язок раніше затриманого громадянина України ОСОБА_34 з громадянином ОСОБА_40 , який згідно отриманої інформації здійснював безпосереднє виготовлення та постачання на замовлення ОСОБА_34 наркотичних речовин з метою їх наступної реалізації;

- даними рапортів старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_29 від 25.08.2019 року (т.5 а.с.181, 182) з яких вбачається, що в ході проведення слідчих дій невідкладних обшуків, встановлено, що в діях ОСОБА_16 та ОСОБА_41 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі яких були прийняті рішення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України;

- постановою про виділення матеріалів та приєднання їх до кримінального провадження, винесеної прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_11 , від 08.12.2018 року (т.5 а.с.2-5), згідної якої виділено із матеріалів кримінального провадження № 0000089 від 14.06.2018 року, в окреме провадження, всі матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_13 та інших осіб, за фактом вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, згідно додатку № 1 до даної постанови. Додаток № 1 до постанови про виділення матеріалів та приєднання їх до кримінального провадження № 0000725 від 08.12.2018 року (т.5 а.с.6-7), в якому міститься перелік всіх матеріалів кримінального провадження, які приєднуються до матеріалів даного кримінального провадження разом із копіями вказаних документів (т.5 а.с.8-74);

-процесуальними документами, які підтверджують повноваження: групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000725 від 08.12.2018 року (т.5 а.с.100-101) та групи прокурорів, які здійснювали нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні (т.5 а.с.102, 222, 223, т.4 а.с.118-119);

-постановами про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, винесених прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 30.10.2019 року (т.5 а.с.224) та від 29.10.2019 року (т.5 а.с.225), згідно яких матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000725 (за підозрою ОСОБА_13 ), № 0000906 та 0000907 (за підозрою ОСОБА_16 ) об`єднано в одне провадження, якому присвоєно № 0000725;

- даними, що містяться у рапортах, за підписом заступника начальника ГУ заступника начальника ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_42 № 51/7/3-2706 від 02.04.2019 року (т.5 а.с.75), за підписом заступника начальника ГУ начальника ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області Є.Талантова № 51/2/3-3728 від 06.05.2019 року (т.5 а.с.76-77) та № 51/7/3-3820 від 10.05.2019 року (т.5 а.с.78), а також, за підписом заступника начальника ГУ заступника начальника ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області С. Кононенка № 51/7/3-4907 від 19.06.2019 року (т.5 а.с.95-97), зареєстрованих у встановленому законом порядку, з яких вбачається, що в ході оперативного супроводження кримінального провадження № 0000725 від 08.12.2018 року, було встановлено номери мобільних телефонів, якими користувалися фігуранти по даному кримінальному провадженню за весь період проведення досудового розслідування, зокрема: ОСОБА_16 НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; 38063-773-85-63; -99; ОСОБА_13 НОМЕР_8 ; 38063-880-52-88;

- даними, що містяться у рапорті, за підписом заступника начальника ГУ заступника начальника ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області І. Чайковського № 51/7/3-6116 від 22.08.2019 року (т.5 а.с.98), зареєстрованого у встановленому законом порядку, з якого вбачається, що в ході оперативного супроводження кримінального провадження № 0000725 від 08.12.2018 року було встановлено, що ОСОБА_16 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_13 тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_6 ; а також встановлено, що на одній із земельних ділянок, яким присвоєна адреса: АДРЕСА_7 , власником яких являється ОСОБА_43 , розташований житловий будинок, в якому перебуває "лабораторія" для виготовлення психотропної речовини "амфетамін";

- протоколом огляду відеозапису від 06.06.2019 року (т.5 а.с.81-92), згідно якого старший оперуповноважений 2 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_39 , за дорученням начальника 1 відділу військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_44 , провів огляд переносного жорсткого магнітного диску марки "Transcend", об`ємом 1 TB, який було підключено до комп`ютера, на якому знаходилися 26 відеозаписів, отриманих з АЗС "КЛО", кафе "Борщ", Чабанівського відділення поліції, підприємців м. Чабани та системи "Безпечна столиця". Відкриттям даних відеофайлів встановлено, що на них зафіксовано зустріч ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , а також інших осіб, яка відбулася 16.02.2019 року, близько 08:00 год., на АЗС "КЛО", їх спілкування між собою, в ході якої ОСОБА_16 , взявши із автомобіля марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_9 , на якому він приїхав на АЗС, в якості пасажира, якісь свої речі, попрямував до автомобіля марки "Daewoo", д.н.з. НОМЕР_10 , на якому приїхав ОСОБА_13 , підійшовши до лівих задніх дверей авто, щось швидко туди поклав, а потім забрав із вказаного автомобіля сумку, з якою попрямував до свого автомобіля. Після цього ОСОБА_16 ще раз повернувся до автомобіля ОСОБА_13 , звідки забрав ще одну сумку, яку він також поклав до своєї машини. Також на вказаному відеозаписі зафіксований рух автомобіля, яким керував ОСОБА_13 , та автомобіля на якому приїхав ОСОБА_45 , після того, як вони покинули територію АЗС "КЛО", та маршрут їхнього руху. Під час перегляну було зроблено 32 скріншоти екрану з фрагментами відео, які приєднані в якості додатків до протоколу. В подальшому дані відеофайли було скопійовано на одинакові оптичні диски DVD-R, поміщено до окремих паперових конвертів та опечатано;

- постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 22.08.2019 року (т.5 а.с.104-105), згідно якої залучено співробітника Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ як спеціаліста у кримінальному провадженні № 0000725 від 08.12.2018 року;

- постановою про перекваліфікацію від 23.08.2019 року, винесеної старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 (т.5 а.с.106), згідно якої кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000725 від 08.12.2018 року, змінено з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України;

- протоколом огляду від 23.08.2019 року (т.5 а.с.116-118), з якого вбачається, що прокурором військової прокуратури Київської області ОСОБА_46 проведено огляд у приміщенні шиномонтажної станції ТОВ "ТД Дакота", що знаходиться за адресою: Київська область, с. Проліски, вул. Промислова, 1, на підставі добровільної згоди представника ТОВ "ТД Дакота" ОСОБА_47 (т.5 а.с.149), в ході якого оглянуто систему відеоспостереження з наступними ідентифікаційними ознаками: марка "Digital Video Recorder", модель "AHD-2108" TV System DAL, Username admin, password 12345, Adapter Power DC12V14A, Mac Address 00:00:1В:08:85:2D, sin 947, на якій виявлено відеозаписи камер спостереження, що здійснювали запис подій протягом доби навколо шиномонтажної станції, які мають значення для даного кримінального провадження. В подальшому дані відеофайли було скопійовано на флеш-носій марки "Verbatim", USB 2.0 Drive, об`єм пам`яті 16 Gb, серійний номер YG16G8Z11030764ATB, який поміщено до окремого паперового конверту та опечатано (т.5 а.с.118А), які було безпосередньо досліджено в ході судового розгляду;

- протоколом обшуку від 23 серпня 2019 року (т.5 а.с.121-126), відповідно до якого, в період часу з 20:40 год. до 23:30 год., старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 , в порядку ст. 233 КПК України, за участю прокурора ОСОБА_9 , спеціаліста 2 категорії "Експерт" ІСТЕ СБ України ОСОБА_48 , спеціаліста Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_49 , у присутності понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_26 , а також за участю інших осіб: ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , із застосуванням технічних засобів відеофікація на фотокамеру "Panasonic CH-V260", із флеш-накопичувачем "Transcend", 16 Gb, F208880631, проведено обшук автомобіля марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 1, на АЗС "Аміс". Законність проведення даної слідчої дії підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року № 761/33844/19, 1-кс/761/23331/2019 (т.5 а.с.186, 187-189). В ході проведення обшуку виявлено білий поліетиленовий пакет з написом "Сільпо", в якому знаходиться тканина білого кольору, в яку обгорнуто офольгований згорток, при відкритті якого виявлено поліетиленовий пакет синього кольору, в якому знаходилась світла, білого кольору, порошкоподібна речовини, ззовні схожа на психотропну речовину амфетамін. За результатами проведеного попереднього дослідження експертом, з використанням експрес-тесту "Sigma Ф-1", встановлено, що у складі вказаної речовини міститься - амфетамін. Учасники слідчої дії ОСОБА_24 та ОСОБА_27 повідомили, що вищезазначений пакет належить ОСОБА_13 , який з ним сідав до автомобіля. Під час обшуку, серед іншого, вилучено: порошкоподібну речовину, обгорнути в синій полімерний пакет, а потім у фольговий папір; тканину білого кольору; білий поліетиленовий пакет з написом "Сільпо"; змиви з ручок білого поліетиленового пакету з написом "сільпо"; мобільний телефон марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_12 з сім-картою с/н: НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_14 з сім-картою с/н: НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_16 з сім-картою с/н: НОМЕР_17 ; грошові кошти в сумі 305 доларів США, які знаходились у куртці чорного кольору із синіми стрічками, яка лежала в салоні автомобіля на задньому сидінні. Всі вищезазначені вилучені предмети та речі поміщені до окремих спецпакетів, на які було нанесено відповідні написи, та які підписані слідчим і учасниками слідчої дії. Також в ході обшуку вилучено автомобіль марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , з номером кузова НОМЕР_18 , з полісом страхування F708996 та українським полісом 4890660. Будь-яких зауважень від учасників обшуку не надійшло;

-відеозаписом слідчої дії обшук, який розміщений на флеш-накопичувачі "Transcend", 16 Gb, F208880631 (т.1 а.с.127), відтворений в судовому засіданні, на якому зафіксовано об`єктивність фіксації фактів у протоколі обшуку від 23.08.2019 р., розпочатого о 20:40 год. та закінченого о 23:30 год., в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 1, на АЗС "Аміс". Це в свою чергу свідчить, що зазначена слідча дія проведена відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу, підстав сумніватися у її законності немає;

-протоколом обшуку від 24 серпня 2019 року (т.5 а.с.128-134), відповідно до якого, в період часу з 00:12 год. до 02:35 год., старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_50 , в порядку ст. 233 КПК України, за участю прокурора ОСОБА_51 , спеціаліста 2 категорії "Експерт" ІСТЕ СБ України ОСОБА_48 , оперуповноваженого ГУ СБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_30 , у присутності понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_26 , а також за участю інших осіб: ОСОБА_16 (користувач квартири), із застосуванням технічних засобів відеофікація на фотокамеру "Panasonic", із флеш-накопичувачем "Transcend", 16 Gb, 9181АА DG 07SD2, проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 Законність проведення даної слідчої дії підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року № 761/33854/19, 1-кс/761/23339/2019 (т.5 а.с.190, 191-193). В ході проведення обшуку виявлено на балконі, вхід до якого здійснюється через кімнату № 2: поліетиленовий прозорий пакет із вмістом у ньому подрібненої речовини зеленого кольору. В приміщенні кухні виявлено: блокнот із записами; дерев`яну дошку із нашаруванням речовини білого кольору; чотири прозорі поліетиленові пакети із вмістом речовини білого кольору; предмет схожий на ваги; три згортки із поліетилену, у яких знаходиться подрібнена речовина, природного походження, зеленого кольору; пластикова ємкість із написом "Tic Tak", у якій знаходиться округлі речовини схожі на зерна; прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. За результатами проведеного попереднього дослідження експертом, з використанням експрес-тесту "Sigma Ф-1", встановлено, що у складі вказаної речовини білого кольору міститься - амфетамін. Також в ході даного обшуку виявлено мобільний телефон марки "Samsung" IMEI 1: НОМЕР_19 , IMEI 2: НОМЕР_20 , в якому ви користувалися номери мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_21 , яким користувався ОСОБА_16 . Всі вищезазначені вилучені речовини, предмети та речі поміщені до окремих спецпакетів, на які було нанесено відповідні написи, та які підписані слідчим і учасниками слідчої дії. Будь-яких зауважень від учасників обшуку не надійшло;

-відеозаписом слідчої дії обшук, який розміщений на флеш-накопичувачі "Transcend", 16 Gb, 9181АА DG 07SD2 (т.1 а.с.135), відтворений в судовому засіданні, на якому зафіксовано об`єктивність фіксації фактів у протоколі обшуку від 24.08.2019 р., розпочатого о 00:12 год. та закінченого о 02:35 год., в приміщенні квартири АДРЕСА_8 . Це в свою чергу свідчить, що зазначена слідча дія проведена відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу, підстав сумніватися у її законності немає;

-протоколом обшуку від 24 серпня 2019 року (т.5 а.с.136-139), відповідно до якого, в період часу з 01:03 год. до 03:10 год., старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_52 , в порядку ст. 233 КПК України, за участю прокурора ОСОБА_53 , оперуповноважених ГУ СБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , у присутності понятих: ОСОБА_25 та ОСОБА_56 , а також за участю представника володільця ОСОБА_27 , із застосуванням технічних засобів відеофікація на фотокамеру "Panasonic Full HD HC-V260", із флеш-накопичувачем "Transcend", 16 Gb, 9181АА DG 07SD2, проведено обшук в приміщенні будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Законність проведення даної слідчої дії підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року № 761/33853/19, 1-кс/761/23338/2019 (т.5 а.с.195-197). В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: дві скляні ємкості типу колба великих розмірів; скляний трубчастий перехідник; 4 скляні палички; 3 скляні ємкості об`ємом 5 літрів та 3 скляні ємкості об`ємом 3 літри; 3 скляні трубки різної довжини, всередині яких знаходились спіралі; протигаз чорного кольору, з комплектом фільтру зеленого кольору; кристалоподібна речовини жовтого кольору; 2 полімерні ємкості білого кольору, типу каністра, об`ємом 20 літрів, з вмістом прозорої рідини, невідомого походження; 1 полімерна ємкість синього кольору, об`ємом 20 літрів, із вмістом рідини темного кольору, невідомого походження; 1 полімерна ємкість синього кольору, об`ємом 20 літрів, із вмістом прозорої речовини, невідомого походження; 4 рулони фольги по 10 метрів кожен. Всі вищезазначені вилучені речовини, предмети та речі поміщені до окремих коробок, на які було нанесено відповідні написи, та які підписані слідчим і учасниками слідчої дії. Будь-яких зауважень від учасників обшуку не надійшло;

-відеозаписом слідчої дії обшук, який розміщений на флеш-накопичувачі "Transcend", 16 Gb, 9181АА DG 07SD2 (т.1 а.с.140), відтворений в судовому засіданні, на якому зафіксовано об`єктивність фіксації фактів у протоколі обшуку від 24.08.2019 р., в приміщенні будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаним відеозаписом підтверджується факт того, що останні дні до проведення обшуку, у вказаному будинку тимчасово проживав ОСОБА_13 , за згодою володільця даного будинку ОСОБА_27 ;

-протоколом обшуку від 24 серпня 2019 року (т.5 а.с.153-159), відповідно до якого, в період часу з 19:15 год. до 21:37 год., прокурором ВП КГ ОСОБА_57 , в порядку ст. 233 КПК України, за участю прокурора ОСОБА_58 , оперуповноважених ГУ СБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_23 , ОСОБА_54 та ОСОБА_59 , у присутності понятих: ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , а також за участю інших осіб ОСОБА_60 , із застосуванням технічних засобів відеофікація на відеокамеру "Canon Legria HFR-67", із флеш-накопичувачем "Micro SD", 16 Gb, F 20888 0791, додано в якості додатку (т.5 а.с.160), який переглянути в ході судового розгляду, проведено обшук в приміщенні будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 , який належить ОСОБА_35 , з яким ОСОБА_13 підтримує близький зв`язок. Законність проведення даної слідчої дії підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року № 761/33849/19, 1-кс/761/23336/2019 (т.5 а.с.183-185). Вказаним протоколом підтверджується факт того, що у даному будинку виготовлявся "амфетамін" в лабораторних умовах. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: порошкоподібна речовина білого кольору, що знаходиться в поліетиленовому "зіп пакеті"; металева чайна ложка з білим порошкоподібним нальотом; каністра білого кольору з двома вихідними отворами та написом "11019014", в середині якої знаходиться сіра речовина порошкоподібної форми; саморобна заглушка білого кольору циліндричної форми; виріб овальної форми, обмотаний чорною ізолентою, з білим нашаруванням на ньому; 10 прозорих поліетиленових "зіп пакетів"; пластикове відро чорного кольору із білим нашаруванням всередині; 2 пластикових прозорих відра із білим нашаруванням всередині; ганчір`я із нашаруванням білого кольору на ньому; 2 пари резинових поліестерних рукавичок жовтого та фіолетового кольору; 2 лійки для різних розмірів горловини; прорезинені рукавички червоного кольору; пластиковий бак чорного кольору об`ємом 125 літрів, із вихідною трубкою; пластиковий мірний кув шин з білим нашаруванням всередині; лійка зеленого кольору; 22 полімерних пакети (нових) з написом "Нова пошта"; 4 пакети із "зіп пакетами" у них, загальною кількістю 400 штук; скляна трубка прозорого кольору, в довжину близько 1,5 метра (охолоджувач); рушник світлого кольору із нашаруванням білого кольору на ньому; рушник різнокольорового кольору із білим нашаруванням на ньому; дві пари штанів чорного кольору, брудні, із наявними нашаруваннями на них білого кольору; футболка темно синього кольору, брудна, із наявними нашаруваннями білого кольору. Всі вищезазначені вилучені речовини, предмети та речі поміщені до окремих коробок, на які було нанесено відповідні написи, та які підписані слідчим і учасниками слідчої дії. Будь-яких зауважень від учасників обшуку не надійшло;

-ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2019 р. (т.5 а.с.230-237), якою було накладено арешт на вищезазначене майно, вилучене під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс"; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ;

-протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.02.2019 року (т.3 а.с.8, 10-15); від 01.04.2019 року (т.3 а.с.24-25); від 01.04.2019 року (т.3 а.с.27-31); від 01.04.2019 року (т.3 а.с.34); від 01.04.2019 року (т.3 а.с.35); від 04.04.2019 року (т.3 а.с.37-41); від 15.07.2019 року (т.3 а.с.43-54); від 06.09.2019 року (т.3 а.с.66-80), з додатками до них - записи за результатами здійснення вищезазначених НСРД, що міститься на оптичних дисках - DVD-R (т.3 а.с.9, 16, 26, 32, 36, 42, 55, 81, 82-94), які були прослухані в ході судового розгляду, з мобільного номеру НОМЕР_22 , користувачем якого є ОСОБА_16 ; з мобільних номерів: НОМЕР_23 , НОМЕР_8 , користувачами яких є ОСОБА_13 ; з мобільного номеру НОМЕР_24 , користувачем якого являється ОСОБА_36 ; з мобільного номеру НОМЕР_25 , користувачем якого є ОСОБА_61 ; з мобільних номерів: НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , користувачами яких є ОСОБА_27 . В судовому засіданні проаналізовано детально зміст вхідних і вихідних дзвінків з вказаних мобільних номерів. Так, у вказаних протокол зафіксовано зміст телефонних розмов, протягом січня-серпня 2019 року, ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , як між собою, а також із іншими абонентами, зокрема: ОСОБА_62 , ОСОБА_27 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , та іншими невстановленими особами, в ході яких вони обговорювали питання, пов`язані з незаконним діями з психотропними речовинами. В процесі спілкування останні обговорювали питання, що стосувалися так званої "роботи", місць де її можна зробити, умови підготовленості вказаних місць для виконання цієї роботи, необхідність передачі ОСОБА_13 грошових коштів та придбання всього необхідного для запуску процесу роботи, а також питання пов`язані із реалізацію, виготовленої продукції. Крім того, у вказаних розмовах зафіксовано обговорення останніми проблем із законом, які у них виникли у зв`язку із даною діяльністю. Дані розмови свідчать про те, що під виконання роботи мається на увазі процес, пов`язаний із виготовленням предметів, які вилучені законом з обігу, а саме: психотропної речовини амфетамін, хоч безпосередньо її назва жодного разу названа не була. Так, з метою приховання дійсно виду діяльності обвинувачені та особи з якими вони спілкувалися, використовували конспіративні словосполучення. Також зі змісту даних розмов вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 здійснювали спілкування як між собою, так із іншими особами, в завуальованій формі з приводу збуту психотропної речовини, щодо їх зустрічей, а також передачі грошових коштів ОСОБА_13 . При цьому з 18.08.2019 по 23.08.2019 року після телефонних домовленостей ОСОБА_13 із ОСОБА_16 щодо передачі попереднього замовлення у виді психотропної речовини амфетамін та наданні за це ОСОБА_13 грошових коштів у розмірі до 10 000 грн., десь на Бориспільській трасі, в сторону Броварської окружної, 23.08.2019 року безпосередньо відбулася зустріч ОСОБА_13 та ОСОБА_16 на заправці "Аміс", що розташована в с. Проліски, в ході якої ОСОБА_16 передав ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 9000 грн. за, виготовлений останнім "амфетамін". Так, попри вживання і ОСОБА_13 , і ОСОБА_16 , так і іншими особами, з якими вони спілкувалися, завуальованих фраз, натяків, кодованих слів тощо зі змісту аудіозапису, що міститься на оптичних носіях, які є додатками до зазначених протоколів НСРД, у загальному контексті їхніх розмов та обставин, за яких вони спілкувалися, вбачається послідовна та цілеспрямована поведінка ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , яка пов`язана із незаконними діями у сфері обігу психотропних речовин, зокрема орієнтована на погодження кількості виготовлення такої речовини, ціни, узгодження дат зустрічей, визначення місць її виготовлення та їх готовність. Зауваження сторони захисту щодо неочевидності висловлювань обвинувачених у цих розмовах колегія суддів сприймає критично, адже обвинувачені вочевидь намагалися завуалювати свої протиправні наміри та дії. Зрештою такий стиль спілкування під час вчинення кримінального правопорушення є типовим з огляду на мету осіб не бути викритими, а у випадку викриття ускладнити процес доведення їх винуватості з тим, щоб уникнути покарання за вчинене. На користь таких висновків також свідчить той факт, що у значній кількості розмов зафіксовано як ОСОБА_13 неодноразово вживав фрази: "тільки не по телефону", як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 , часто не договорював повністю речення до кінця, а також ОСОБА_13 весь час домовлявся із своїми співрозмовниками, зокрема і ОСОБА_16 зізвонюватися наступного разу, виключно в певну дату та в конкретний час. Такий стиль та формат розмов, лише додатково свідчить про те, що особи, які вчиняють злочин, намагаються ускладнити викриття їх протиправної діяльності, завуалювавши її та застосовуючи для цього найрізноманітніші засоби. Тому колегія суддів, співставивши сукупність доказів, отриманих з різних процесуальних джерел, детальний аналіз яких, наведений у вироку, вважає, що вказаними телефонними розмовами беззаперечно підтверджується факт того, що ОСОБА_13 займається виготовленням психотропної речовини амфетамін, з метою подальшого її збуту; а ОСОБА_16 придбаває, перевозить та зберігає психотропну речовину амфетамін з метою її подальшого збуту;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.02.2019 року (т.3 а.с.8) з додатком до нього (т.3 а.с.9) в ході якого зафіксовано розмови ОСОБА_16 пов`язані із збутом психотропної речовини амфетаміну, про що свідчить зміст їхньої розмови. Так, особа на ім`я ОСОБА_68 повідомляє ОСОБА_16 , що візьме у нього: "Два. Да, два по одному" (що саме, не називає), і віддасть гроші за минули й раз, на що ОСОБА_16 відповідає: "Как раз четко тут два есть у меня";

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.09.2019 року (т.3 а.с.66-69) з додатком до нього (т.3 а.с.81), в частині телефонної розмови 12.08.2019 року ОСОБА_13 із ОСОБА_66 , з якого вбачається як ОСОБА_13 здійснює спілкування з ОСОБА_66 в завуальованій формі з приводу виготовлення предметів, які вилучені законом з обігу, а саме: психотропної речовини амфетамін, в будинку, який належить ОСОБА_35 , що розташованій на земельній ділянці в АДРЕСА_7 . При цьому в даній розмові зафіксовано, що дане місце повністю обладнане та придатне для виготовлення психотропної речовини, і що ОСОБА_13 неодноразово її там виготовляв;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.04.2019 року (т.3 а.с.17-22) з додатком до нього (т.3 а.с.23), з мобільного номеру НОМЕР_28 , користувачем якого є ОСОБА_69 , в якому зафіксовано зміст телефонних розмов, протягом 27-29 березня 2019 року між ОСОБА_65 та ОСОБА_66 , в яких вони домовляються про зустрітись для обговорення проблеми, яка у них виникла, під час зайняття незаконною діяльність, пов`язаної із виготовленням та збутом психотропної речовини, про що спілкуються в завуальованій формі. Також розмови про необхідність якнайшвидше зв`язатись із ОСОБА_70 , який не виходить на зв`язок;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.07.2019 року (т.3 а.с.63) з додатком до нього (т.3 а.с.65), з мобільного номеру НОМЕР_29 , користувачем якого є ОСОБА_71 . В ході проведення НСРД встановлено, що ОСОБА_72 використовує даний номер мобільного телефону виключно для ведення повсякденного та робочого життя, який отримує дохід шляхом реалізації різного роду хімічних реактивів та обладнання необхідного для проведення хімічних реакцій;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.07.2019 року (т.3 а.с.64) з додатком до нього (т.3 а.с.65), з мобільного номеру НОМЕР_30 , користувачем якого є ОСОБА_72 , яким підтверджується факт того, що даний номер мобільного телефону використовується ОСОБА_73 виключно для підтримання конспіративного зв`язку із ОСОБА_13 . У вказаному протоколі зафіксовані неодноразові спроби за період часу з 23.05.2019 року по 20.06.2019 року ОСОБА_13 додзвонитися до ОСОБА_74 , однак не вдалося, у зв`язку з тим, що телефон був вимкнений;

-законність проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування підтверджена, дослідженими в ході судового розгляду: ухвалами слідчих суддів Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року (т.2 а.с.165-175); від 05.02.2019 року (т.2 а.с.176-180); від 06.02.2019 року (т.2 а.с.181-192); від 06.03.2019 року (т.2 а.с.193-201); від 11.03.2019 року (т.2 а.с.202-206); від 05.04.2019 року (т.2 а.с.207-223); від 13.05.2019 року (т.2 а.с.224-244); від 01.08.2019 року (т.2 а.с.245-253), якими надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентських номерів, які зазначені вище, якими користувалися: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 (в період час із січня по серпень 2019 року, ОСОБА_43 , ОСОБА_36 , ОСОБА_61 , ОСОБА_27 , ОСОБА_75 , ОСОБА_72 , та з яких знято гриф таємності, відповідно до Акту експертної комісії з питань таємниць Київського апеляційного суду № 5278 н/т від 18.09.2019 року (т.2 а.с.160-162);

-законність складання протоколів за результатами проведених НСРД в рамках даного кримінального провадження, оперуповноваженим 2 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_76 , підтверджується дорученнями прокурора на проведення НСРД: від 10.12.2018 року № 1013 (т.2 а.с.13), від 07.02.2019 року № 106 та № 108 (т.2 а.с.38, 39), від 07.03.2019 року № 209 (т.2 а.с.58), від 12.03.2019 року № 225 (т.2 а.с.59), від 17.05.2019 року № 435 (т.2 а.с.98-99), від 06.08.2019 року № 628 (т.2 а.с.135);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 24.08.2019 року (т.4 а.с.5-8), складеного в приміщенні кабінету № 106 СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, о 09:25 год., з якого вбачається, що відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 209-211, 213 КПК України, о 23:35 год. ОСОБА_13 був затриманий по АДРЕСА_4 . безпосередньо під час вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. На підставі, ч. 3 ст. 208 КПК України, в присутності понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_13 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Nokia", IMEI 1: НОМЕР_31 ; IMEI 2: НОМЕР_32 ; в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 9000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень: ВИ 7878778; СГ 8800862; БР 1974929; ЛА 7618197; СИ 7470569; ЗД 5578161; ФЗ 6069969; БР 0341814; СГ 4276523; ЛД 2650779; ВД 8599697; ЛА 9732968; СЗ 5508102; ГН 2596328; ЛВ 7400611; ВБ 1424218; СД 3748530; МВ 4977831, та ланцюжок з хрестиком, виготовлені з металу світлого кольору. Мобільний телефон поміщений до одного прозорого полімерного пакету, а грошові кошти та ланцюжок із хрестиком до іншого прозорого полімерного пакету, які опечатані та скріплені відповідною биркою. Зауважень або доповнень до протоколу з боку затриманого ОСОБА_13 , його захисника та понятих не надійшло;

-копією дактилоскопічної карти ОСОБА_13 (т.4 а.с.9);

-протоколом огляду предмету від 25.10.2019 року (т.4 а.с.20-24), з якого вбачається, що старшим оперуповноваженим 2 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_76 , за дорученням слідчого, із використанням технічних засобів: фото пристрій Iphone 7, в приміщенні службового кабінету № 137 ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, проведено огляд поліетиленового прозорого пакету з паперовою біркою з написом: "Речі та документи, вилучені під час особистого обшуку, проведеного за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-а", з підписом слідчого, завіреною печаткою "Для пакетів" та двох понятих, цілісність якого не порушена. В ході огляду встановлено, що у вказаному пакеті знаходиться мобільний телефон, чорного кольору, марки "Nokia", IMEI 1: НОМЕР_31 ; IMEI 2: НОМЕР_32 ; в якому встановлена сім-картка мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_33 , з абонентським номером НОМЕР_8 . Проведеним оглядом даного телефону, у вкладці "Контакти", серед іншого, збережені номери мобільних телефонів, якими користувалися: ОСОБА_75 , ОСОБА_77 , яка являється дружиною ОСОБА_78 , секретний номер, який використовувався ОСОБА_66 для зв`язку з ОСОБА_13 - НОМЕР_34 , ОСОБА_16 , ОСОБА_72 , ОСОБА_79 . Також на вказаному телефоні в меню "Принятые вызовы", серед іншого, наявні записи вхідних дзвінків від номеру мобільного телефону НОМЕР_21 , яким користувався ОСОБА_16 , та від номеру мобільного телефону, який використовувала ОСОБА_80 . Також в меню "Набранные номера" наявні записи вихідних дзвінків на дані номери. Крім того, проведеним оглядом встановлено, що у вкладці "Сообщения" наявні записи із номерами мобільних телефонів, надіслані на даний номер з номерів мобільних телефонів, якими користувався ОСОБА_16 , а також вихідне повідомлення, надіслане ОСОБА_16 , в якому зазначений номер банківської картки НОМЕР_35 "Екатерина";

-протоколом огляду предмету від 25.10.2019 року (т.4 а.с.25-30), з якого вбачається, що старшим оперуповноваженим 2 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_76 , за дорученням слідчого, із використанням технічних засобів: фото пристрій Iphone 7, в приміщенні службового кабінету № 137 ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, проведено огляд поліетиленового пакету експертної служби МВС України № 7191742 з написом: "Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Промислова, 1, мобільний телефон "Nokia" в кількості 3 штуки, з підписом слідчого та двох понятих, цілісність якого не порушена. В ході огляду встановлено, що у вказаному пакеті знаходиться три об`єкти - мобільні телефони, чорного кольору, марки "Nokia". Оглядом об`єкту № 1 встановлено, що ним являється мобільний телефон марки "Nokia" ТА-1010, IMEI: НОМЕР_36 , із сім-карткою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_37 , з абонентським номером НОМЕР_38 , на якому у вкладці "Контакти", серед іншого, збережений секретний номер, який використовувався ОСОБА_66 для зв`язку із ОСОБА_13 , який підписаний як " ОСОБА_81 , а також в меню "Принятые вызовы", серед іншого, наявні записи вхідних дзвінків від номеру мобільного телефону НОМЕР_39 , яким постійно користувався ОСОБА_43 , та від абоненту підписаного "И", в свою чергу в меню "Набранные номера" наявний запис вихідного дзвінка до абонента "И". Також в ході огляду даного телефону встановлено, що у вкладці "Сообщения" наявний запис, серед іншого, із номером банківської картки НОМЕР_35 "Екатерина Владимировна", надісланий із вказаного телефону абоненту "И". Оглядом об`єкту № 2 встановлено, що ним являється мобільний телефон марки "Nokia" ТА-1010, IMEI: НОМЕР_16 , із сім-карткою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_17 , з абонентським номером НОМЕР_40 , на якому у вкладці "Контакти", серед іншого, збережений номер мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_36 , який підписаний як ОСОБА_82 , а також у вкладці "Сообщения" наявні записи про неможливість додзвонитись на вказаний номер, які надійшли від номерів, які відсутні у вкладці "Контакти". Оглядом об`єкту № 3 встановлено, що ним являється мобільний телефон марки "Nokia" ТА-1010, IMEI: НОМЕР_41 , із сім-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_15 , на якому в меню "Принятые вызовы", наявні два записи вхідних дзвінків від абоненту, який підписаний як "Прелесть";

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 24.08.2019 року (т.4 а.с.48-51), складеного в приміщенні кабінету № 109 СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, о 09:25 год., з якого вбачається, що відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 209-211, 213 КПК України, о 23:35 год. ОСОБА_16 був затриманий по АДРЕСА_4 . безпосередньо під час вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Зауважень або доповнень до протоколу з боку затриманого ОСОБА_16 та його захисника не надійшло;

-висновком експерта № 168/5 від 27.09.2019 року з ілюстративною таблицею (т.4 а.с.128-130), наданого експертом Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_83 , з якого вбачається, що надана на дослідження порошкоподібна речовина рожевого кольору, масою нетто 1778,57 г, вилучена в автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , під час обшуку 23.08.2019 року, містить амфетамін ((±)-?-метилфенетиламін). Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Вміст амфетаміну в речовині становить 53,5%, відповідно маса амфетаміну становить 951,535 г;

-висновком експерта № 170/5 від 28.10.2019 року з ілюстративною таблицею (т.4 а.с.138-142), наданого експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_84 , з якого вбачається, що у складі, наданих на дослідження порошкоподібних речовинах та на предметі, вилучених під час обшуку 24.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: пастоподібній речовині білого кольору (об`єкт 1); порошкоподібних речовинах білого кольору (об`єкти 2-5), нашаруванні речовини білого кольору на дошці (об`єкт 6), виявлено амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Маса амфетаміну, в наданих на дослідження речовинах складає: 28,663 г (об`єкт 1); 0,187 г (об`єкт 2); 0,214 г (об`єкт 3); 0,716 г (об`єкт 4); 0,036 г (об`єкт 5). Загальна маса амфетаміну складає 29,816 г.;

-постановою, прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 06.09.2019 року (т.4 а.с.167-168), з якої прийнято рішення про відібрання біологічних зразків букальних епітеліїв, змивів з рук підозрюваного ОСОБА_13 , для подальшого проведення судово-імунологічної експертизи;

-протоколом відібрання зразків для експертного дослідження від 24.09.2019 року (т.4 а.с.169), згідно якого старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 , у присутності адвоката ОСОБА_14 , провів відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_13 з ротової порожнини на ватну паличку, яку було поміщено до паперового конверту, який опечатано та посвідчено підписами;

-висновком експерта № 179/5 від 28.10.2019 року з ілюстративною таблицею (т.4 а.с.179-183), наданого експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_84 , з якого вбачається, що в надані на дослідження речовини рослинного походження та предмети схожі на зерна, вилучені під час обшуку 24.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 1,604 г (об`єкт 1) є канабісом; речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, масами: 0,664 г (об`єкт 2), 1,662 г (об`єкт 3), 12,898 г (об`єкт 4) є канабісом. Канабіс особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено. Надані на дослідження зерна рослинного походження темно-сірого кольору, масою 0,552 г (об`єкт 5) є дозрілим насінням рослини виду конопель, яке не відноситься до наркотичних засобів. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,461 г (об`єкт 1), 0,586 г (об`єкт 2), 1,414 г (об`єкт 3), 11,202 г (об`єкт 4) відповідно. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 14,663 г;

-висновком експерта № 11-2/6777 від 28.10.2018 року з ілюстративною таблицею (т.4 а.с.190-193), наданого експертом Київського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_85 , з якого вбачається, що в наданій на дослідження кристалоподібній речовині жовтого кольору, виявлено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, - фенілнітропропен, маса якого становить 147,50 г;

-даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.09.2019 року за участю свідка ОСОБА_24 , з відеозаписом даної слідчої, який переглянутий в судовому засіданні (т.4 а.с.202-204, 205). В ході цієї слідчої дії, на території СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, свідок ОСОБА_24 розповів про обставини, які сталися 23.08.2019 р., починаючи з 12:00 год. за яких він підвозив на автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , який взяв у користування у свого брата десь 20.08.2019 року, свого знайомого ОСОБА_27 разом із його знайомим, раніше йому невідомого ( ОСОБА_13 ), яких він забрав із дачі ОСОБА_27 , яка знаходиться в с. Любарці Бориспільського району близько 17:00 год., які є фактично аналогічними його показанням, наданими під час його допиту в судовому засіданні. Також в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_24 із використанням автомобіля марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , показав, де саме в автомобілі сів знайомий ОСОБА_27 ОСОБА_13 : на заднє пасажирське сидіння за водієм. При цьому свідок повідомив, що ОСОБА_13 сідав до автомобіля, тримаючи в руках 2 чи 3 пакети світлого кольору, які постав поряд із ним, на задньому сидінні, за переднім пасажирським сидінням, а потім показав місце, де саме лежали вказані пакети в автомобілі;

-даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.09.2019 року за участю свідка ОСОБА_27 , з відеозаписом даної слідчої, який переглянутий в судовому засіданні (т.4 а.с.206-208, 209, т.8 а.с.112). В ході цієї слідчої дії, на території СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, свідок ОСОБА_27 розповів, у зв`язку з чим ОСОБА_13 , починаючи із 19.08.2019 року протягом 4 днів проживав на його дачі, що знаходиться в АДРЕСА_4 , куди він його особисто завіз, а також про обставини, які сталися 23.08.2019 р., коли він попросив свого знайомого ОСОБА_24 забрати його разом із ОСОБА_13 із дачі, оскільки в нього зламалась машина, і відвезти в Чернігівську область, які є фактично аналогічними його показанням, наданими під час його допиту в судовому засіданні. Також в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_27 підтвердив, що ОСОБА_24 забрав їх на автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 . Також в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_27 повідомив, що ОСОБА_13 сідав до автомобіля, тримаючи в руках два пакети, один з яких, був точно білого кольору. При цьому із використанням автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , свідок ОСОБА_27 показав як саме вони сиділи в салоні авто: ОСОБА_24 за кермом, він на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_13 на задньому сидінні за водієм, а свої пакети ОСОБА_13 поклав на заднє сидіння, за ним;

-висновком експерта № 17-3/124 від 20.03.2020 року з ілюстративною таблицею (т.8 а.с.32-36), наданого експертом Київського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_86 , з якого вбачається, що рукописні записи на першому аркуші: "" та останньому аркуші, що починаються текстом: " НОМЕР_43 [лично мне]…" та закінчуються текстом "…Куб-57000" після зеленої обкладинки, на шести сторінках перших трьох аркушів після рожевої обкладинки, що починаються текстом: "150 - НОМЕР_44 (старое)…" та закінчується текстом: " … НОМЕР_45 ", у блокноті, наданому на дослідження, що вилучений під час обшуку у АДРЕСА_3 , - виконані ОСОБА_16 . Вказаним доказом беззаперечно підтверджується факт того, що вилучений, за місцем проживання ОСОБА_16 блокнот належить саме йому, і всі записи зроблені в ньому особисто ОСОБА_16 ;

-висновком експерта № 189/5 від 10.06.2020 року з ілюстративною таблицею (т.8 а.с.38-49), наданого експертом Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_83 , з якого вбачається, що суміш речовин, що містилась в каністрі синього кольору (об`єкти №№ 1.1, 1.2, 1.3), вилученої під час обшуку 24.08.2019 року у нежитловому приміщенні, що розміщене на території домоволодіння АДРЕСА_4 , у своєму складі містять амфетамін. Нашарування на предметах, вилучених під вказаного обшуку, а саме: на поверхнях скляних мірних стаканів (об`єкти №№ 8, 9), скляної колби (об`єкт № 15) та на скляних паличках (об`єкт № 21, 21) у своєму складі містять амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Маса амфетаміну становить 21,95 г (об`єкт № 1.3). Надані на дослідження речовини ( об`єкти № 1.1-1.3, 2-5, 14) та хімічний посуд (об`єкти № 6-22) можуть бути використані при виготовленні та очищенні амфетаміну;

-висновком експерта № 10-1877 від 26.12.2019 року з ілюстративною таблицею (т.8 а.с.13-21), наданого експертом Київського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_87 , з якого вбачається, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні протигаза чорного кольору (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 та невстановленої особи. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на кришечці фільтру зеленого кольору (об`єкт № 7) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише по домінуючому ДНК-профілю, який зберігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_13 ;

-постановами старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_88 про визнання предметів речовими доказами від 24.08.2019 року (т.4 а.с.214-217, 223-224) та старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.08.2019 року (т.4 а.с.218);

-постановою про продовження строків досудового розслідування, винесеної прокурором військової прокуратури Київської області ОСОБА_89 від 16.10.2019 року (т.4 а.с.251-257), якою досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 24.11.2019 року;

-копією вироку Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020 року (т.9 а.с.93-96), який набрав законної сили, яким ОСОБА_34 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України за вчинення дій щодо незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини амфетамін, з метою збуту, яку придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, загальною вагою 199,665 г, тобто у особливо великих розмірах, яку незаконно зберігаючи у своєму автомобілі марки "Mitsubishi Pajero", д.н.з. НОМЕР_46 , яку 08.09.2018 року перевіз за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 14-А, для подальшого збуту невстановленій особі;

-речовими доказами, які були досліджені та оглянуті в ході судового розгляду в порядку ст. 357 КПК України, а саме: мобільний телефон марки "Nokia", IMEI 1: НОМЕР_31 ; IMEI 2: НОМЕР_32 ; в якому встановлена сім-картка мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_47 , який знаходився в окремому пакеті, цілісність якого не порушена, разом із первинним упакуванням даного телефону; грошові кошти в сумі 9000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень: ЗИ 7218736; ЗГ 4291213; ЛБ 7531247; ЛЗ3674709; ЛД 2506104; ФД 5268262; УБ 5377765; УИ 3195561; УЖ 9713875; УГ 0148982; МВ 5811808; МВ 3042989; ЗЗ 0945778; ЗБ 2621333; ГН 0930731; ВД 6600005; СЗ 7036655; УЖ 0198593, які лежали у паперовому коніерті, які містить надпис та посвідчений підписами понятих, а також ланцюжок з хрестиком, виготовлені з металу світлого кольору, які знаходились разом в одному поліетиленовому пакеті, цілісність якого не порушена, які опечатаний, скріплений биркою, та посвідчений підписами; пакет із порошкоподібною речовиною вагою 1,815 кг; тканина білого кольору, яка знаходилась у спецпакеті експертної служби № 4033370; змиви із ручок білого поліетиленового пакету з написом "Сільпо", які містились у спецпакеті експертної служби № 0006158; білий поліетиленовий пакет із написом "Сільпо", який містився у спецпакеті експертної служби № 4033369; три мобільні телефони марки "Nokia": IMEI: НОМЕР_12 з сім-картою с/н: НОМЕР_13 ; IMEI: НОМЕР_14 з сім-картою с/н: НОМЕР_15 ; IMEI: НОМЕР_16 з сім-картою с/н: НОМЕР_17 , які знаходились разом із первинною упаковкою; грошові кошти в сумі 305 доларів США; мобільний телефон марки "Samsung" IMEI 1: НОМЕР_19 , IMEI 2: НОМЕР_20 ; речовина, природного походження, зеленого кольору (канабіс); пластикова ємкість із написом "Tic Tak", у якій знаходиться округлі речовини схожі на зерна; зіп-пакети; чорний поліетиленовий пакет з дощечкою із нашаруваннями речовини білого кольору; пакування з порошкоподібною речовиною; маленькі електронні ваги; сейф-пакет, в якому серед іншого знаходився блокнот із записами, вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 ; протигаз чорного кольору.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про осіб обвинувачених та письмові докази, надані стороною захисту.

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи (т.5 а.с.251-266, 267-282). Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.

Сторонами не наведено достатніх фактів, що свідчили б про недостовірність будь-якого із, вищезазначених доказів. Тому суд вважає їх достовірними.

В той же час, суд оцінює як неналежні докази дані, зафіксовані: у протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_9 , від 24.08.2019 року (т.5 а.с.141-146, 147); у протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_90 за адресою: АДРЕСА_10 від 24.08.2019 року (т.5 а.с.148-151, 152); у протоколі за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.02.2019 року (т.3 а.с.4, 5); у протоколі за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.02.2019 року (т.3 а.с.6, 7); у протоколі за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01.04.2019 року (т.3 а.с.33), оскільки такі дані не місять жодних обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні.

При цьому, приєднані стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження інші процесуальні документи, досліджені в ході судового розгляду, зокрема: запити; постанови прокурора про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді; клопотання прокурора про проведення НСРД; клопотання прокурора про проведення обшуків; клопотання слідчого та ухвали про арешт майна; постанови слідчого про призначення експертиз, клопотання слідчого та ухвали слідчих суддів про призначення експертизи; клопотання слідчого та ухвали слідчих суддів про обрання запобіжного заходу; клопотання слідчого та ухвали слідчих суддів про продовження строку, обраного відносно підозрюваних запобіжного заходу; повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; протоколи відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту. Дані документи не є доказами у справі в розумінні ст.84 КПК України, але є процесуальними документами, поданими для підтвердження правомірності тих чи інших процесуальних дій в межах даного кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення у даному кримінальному проваджені заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_91 та експерта ОСОБА_48 , однак надалі прокурор, в ході судового розгляду відмовився від клопотання щодо допиту вказано свідка та експерта. Сторона захисту не наполягала на виклику вказаного свідка та експерта. Указані обставини, на думку суду, не перешкоджають завершенню судового розгляду в кримінальному провадженні.

Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія судів, вважає доведеною, поза розумнім сумнівом, вину обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, та обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України.

Оцінка доводів сторони захисту
Так, сторона захисту стверджувала про недопустимість доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , з підстав отримання зазначених доказів з порушенням встановленого КПК порядку проведення процесуальних дій, у зв`язку з чим стороною захисту, в ході судового розгляду, було заявлено низку клопотань про визнання доказів недопустимими.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК (частина 1 статті 86 КПК).

При цьому КПК не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими (як протилежність за визначенням допустимим доказам). Разом з тим передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (частина 1 статті 87 КПК).

Для суду є аксіомою, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 статті 87 КПК. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі частини 1 статті 87 КПК.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицію, викладеною ККС ВС у постановах від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к та від 12.11.2019 у справі № 236/863/17.

У разі встановлення іншого порушення прав та свобод людини (крім істотних) Суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Такий висновок також ґрунтується й на практиці Верховного Суду. Так, при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Дослідження та оцінка доводів захисту про недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, щодо незаконності проведення обшуків.

Захист стверджував про недопустимість доказів, отриманих за результатами проведення обшуків в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс" від 23.08.2019 року; в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 від 24.08.2019 року; в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , від 24.08.2019 року, а також речей та предметів, що були вилучені під час проведення таких обшуків, які визнані речовими доказами, з підстав, зазначених у поданих клопотаннях про визнання доказів недопустимими (т.7 а.с.112-117, 123-127, 156-160, т.8 а.с.5-8, т. 9 а.с.75-77, 78-84).

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК). Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 234 КПК України). У ч. 3 ст. 233 КПК України закріплено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Як встановлено в ході судового розгляду обшуки проведені: в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс"; в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 ; в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Після проведення вказаних слідчих дій 24.08.2019 року слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотаннями про проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України з метою легалізації своїх дій як невідкладних обшуків (т.5 а.с.161-164, 165-167, 168-170), які слідчі судді вважали переконливими та обгрунтованими, адже ухвалами від 03.09.2019 року, надано дозвіл на проведення обшуків: в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс"; в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 ; в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 (т.5 а.с.186, 187-189, 190, 191-193, 194, 195-197). Як вбачається зі змісту даних ухвал, в ході розгляду вищезазначених клопотань, слідчими суддями перевірено та встановлено підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, оскільки до клопотань надано документи, що підтверджували наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України. Так само в ухвалах слідчих суддів наведено аргументи, які, на їх думку, виправдали таку невідкладність проведення обшуку, та наявні посилання на особливі обставини, передбачені ч. 3 ст. 233 КПК України, які бути підставою для проникнення до володіння осіб без попереднього судового дозволу.

З огляду на вищевикладене, твердження сторони захисту про незаконність проведення органом досудового розслідування обшуків 23.08.2019 та 24.08.2019 року не знайшло свого підтвердження в ході розгляду вищезазначених клопотань та є таким, що не відповідає дійсності. Суд відхиляє доводи адвокатів ОСОБА_17 та ОСОБА_14 щодо недопустимості доказів, отриманих в результаті обшуків у автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс"; в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 ; в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , з підстав відсутності ухвал слідчого судді про дозвіл на обшук, оскільки органом досудового розслідування повністю дотримано порядок проведення невідкладного обшуку та вчинено всі процесуальні дії, за наслідками яких легалізовано проведення таких обшуків.

При цьому, суд не може погодитись з аргументом захисту про недопустимість доказів, отриманих в результаті, проведених вищезазначених обшуків, у зв`язку з відсутністю в сторони захисту відомостей про те, що 24.08.2019 року слідчий звертався до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на обшук, оскільки вони повністю спростовуються матеріалими кримінального провадження, в яких наявні вказані клопотання від 24.08.2019 року.

Крім того, стверджуючи про відсутність зазначених клопотань, захист не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що вказані клопотання не були подані слідчим 24.08.2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва. Це в свою чергу лише додатково свідчить про безпідставність таких тверджень сторони захисту.

Також згідно ч. 2 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли заподіюється найменша шкода звичайним заннятям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може істотно зашкодити меті обшуку. Крім того, у ч. 4 ст. 223 КПК Укоаїни закріплено, що проведення слідчих дій у нічний час (з 22 до 6 години) не доускається, за виняттклм невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. Отже, нормами КПК України передбачені виключні випадки, коли дозволяється проведення обшуку в нічний час.

Як встановлено в ході судового розгляду, у вказаному кримінальному провадженні були проведені невідкладні обшуки, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, проведення яких легалізовано відповідними ухвалами слідчих суддів, тому проведення даних обшуків у нічний час, не суперечить нормам КПК України, і не може бути підставою для визнання протоколів обшуку недопустимими доказами.

Отже, підстав для визнання фактичних даних, отриманих в ході вищезазначених обшуків, недопустимими з наведених захистом мотивів немає.

Також адвокат ОСОБА_17 зазначила що обшук у автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , був проведений у відсутності власника/користувача автомобіля, оскільки відсутні відомості про вказану особу. Однак, вказані твердження адвоката не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються даними відеозапису, де зафіксовано весь процес проведення обшуку в автомобілі, показаннями, допитаного в ході судового розгляду, свідка ОСОБА_24 , де останній підтвердив, що автомобіль марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , належить його брату, в якого він взяв його в користування на декілька днів, він був безпосередньо присутній під час проведення обшуку в даному автомобілі та надавав згоду слідчому на проведення обшуку, а також відомостями, що містяться у протоколі обшуку від 23.08.2019 року, де ОСОБА_24 зазначений як учасник обшуку, і протокол ним підписаний без будь-яких зауважень, що останній підтвердив також в судовому засіданні.

Крім того, суд вважає абсолютно безпідставними посилання адвоката ОСОБА_17 на те, 23.08.2019 року було проведено обшук, а не огляд місця події - автомобіля марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , адже як вбачається зі змісту протоколу від 23.08.2019 року, а також із відеозаписа даної слідчої дії, слідчим зазначено, що проводитися слідча дія обшук, за результатами проведення якої складено саме протокол обшуку, а не протокол огляду місця події. Тому вказані твердження є особистими тлумаченнями адвоката ОСОБА_17 , які не заслуговують на увагу.

Щодо посилань сторони захисту - адвоката ОСОБА_14 на недостовірне відображення у протоколі обшуку від 23.08.2019 року присутніх осіб, зокрема, присутність при проведенні обшуку ОСОБА_24 та ОСОБА_13 та не зазначення про них у протоколі обшуку відомостей як про учасників даної слідчої дії, суд вважає їх неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються відомостями, зазначеними у даному протоколі. Так, як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 23.08.2019 року у графі "Учасники обшуку" (т.5 а.с. 126) ОСОБА_24 та ОСОБА_13 зазначені як особи, які приймали участь в обшуку, і вказаний протокол ними особисто підписаний без будь-яких зауважень.

При цьому, факт не внесення у протокол всіх учасників слідчої дії, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_16 та оперативних працівників, також не може слугувати підставою визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, оскільки вносити чи не вносити певних осіб до протоколу обшуку, є правом особи, яка проводить слідчу дію. При цьому здійснювався відеозапис даної слідчої дії, на якому повністю зафіксовано хід та результати даної слідчої дії, які як встановлено в ході судового розгляду, відповідають дійсним обставинам справи. Встановлено, що у відповідному протоколі знайшли своє відображення відомості про усіх осіб, які приймали безпосередню участь у проведенні обшуку у автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс", та вилученні з нього речових доказів. Будь-яких невідповідностей з протоколом судом не встановлено.

Суд не вважає таким, що істотно порушує права та свободи особи і, відповідно, впливає на допустимість доказів те, що під час проведення обшуку у автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , не зазначення у протоколі обшуку відомостей про ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , та всіх оперативних співробітників, які перебували поряд із автомобілем під час проведення обшуку, оскільки судом на підставі дослідження доказів не встановлено того, що вказані особи вчиняли які-небудь дії, які б свідчили про участь у проведенні такого обшуку, що визначені ст. 236 КПК України.

Тому, відсутність відомостей у протоколі про всіх учасників даної слідчої дії, не може бути підставою для визнання даного протоколу недопустимим доказом, оскільки суд, вважає це не суттєвим та такими, що не впливає на зміст протоколу.

Щодо того, що у вищезазначених протоколах обшуку від 23.08.2019 року та від 24.08.2019 року не зазначено відомості про особу, яка проводила відеофіксацію, що, на думку сторони захисту, свідчить про те, що протокол складено із порушенням ч. 3 ст. 104 КПК України, слід зазначити, що КПК України не встановлює обов`язкової вимоги зазначати хто саме здійснював відеозйомку. Достатнім є зазначення у протоколі відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України інформації про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Відповідні відомості містяться у протоколах обшуків. Як вбачається зі змісту вищезазначених протоколів обшуків, у них вказані відомості про всіх учасників слідчої дії, які безпосередньо приймали в ній участь, і вони ними підписані. Тому не зазначення у протоколі відомостей про те хто саме із учасників слідчої дії здійснював відеозйомку не призводить до будь-яких порушень прав обвинувачених, а тому не може бути підставою для визнання фактичних даних, що містяться в цьому протоколі, недопустимими. Крім цього, захисник не зазначив, яким чином були порушені права ОСОБА_13 за відсутності вказаних відомостей у протоколі.

Також, суд не погоджується із посиланнями сторони захисту на те, що оперативні працівники не вправі приймати участь у обшуку, якщо вони не зазначені у відповідній ухвалі про надання дозволу на його проведення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Як вбачається зі змісту протоколів обшуків, вказані обшуки проводилися слідчими СУ ГУ НП в Київській області за участі оперативних працівників ГУ СБУ в м. Києві та Київській області. Останнє відповідає положенням ч. 1 ст. 41 КПК України, згідно з якою оперативні підрозділи органів безпеки здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора. При цьому, визначаючи обов`язкову письмову форму доручення, КПК України не встановлює конкретні вимоги до неї. А тому, на переконання суду, зазначення слідчим у протоколі обшуку конкретного оперативного працівника є вираженням такої письмової форми відповідного доручення.

Також суд звертає увагу, що зазначаючи про істотне порушення прав і свобод людини сторона захисту посилається на порушення порядку проведення слідчих дій - обшуків та не відповідність протоколів обшуку від 23.08.2019 року та від 24.08.2019 року, вимогам закріплених у ст. 104, 105, 107 КПК України, які зазначені вище. Проте, стороною захисту не зазначено, яким чином при проведенні даних слідчих дії були порушені права і свободи людини, та які саме. Клопотання захисників зводиться до процесуальних порушень, вчинених під час проведення обшуків.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги твердження сторони захисту, з приводу можливої провокації зі сторони правоохоронних органів щодо обвинувачених, в частині виявлення та вилучення, в ході обшуку в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , психотропної речовини амфетамін, оскільки слідча дія фіксувалася на відеокамеру, під час обшуку були присутні двоє понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , які не є зацікавленими особами, оперуповноважений ОСОБА_23 , володілець автомобіля ОСОБА_24 , які під час допиту в ході судового розгляду їх в якості свідків показали, що були присутні із самого початку слідчої дії. до початку проведення слідчої дії обшук, ніхто із працівників правоохоронних органів не проникав до салону автомобіля, та ніхто його самостійно не обшукував.

Так, дійсно заслуговують на увагу твердження сторони захисту, в частині того, що як вбачається із відеозапису, що міститься на флеш накопичувачі, який вилучений під час огляду, проведеного в АДРЕСА_11 , від 23.08.2019 року (т.5 а.с.118-А), оперативні працівники мали доступ до автомобіля марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , який вони оглядали поверхнево, виключно з метою забезпечення в межах своєї компетенції, проведення органом досудового розслідування слідчої (розшукової) дій у кримінальному провадженні. При цьому із даного відеозапису під назвою "record-0001-0272-4624-0921", який ведеться безперервно, до початку проведення обшуку в автомобілі, вбачається, що в момент, коли оперативні працівники підходять до даного автомобіля, оглядають його, заглядаючи всередину салону, жодний із них не тримає будь-яких речей чи предметів у руках, а саме: пакет білого кольору. При цьому суд звертає увагу, що з огляду на розмір та габарити, вилученого в ході обшуку в автомобілі, пакету (близько 2 кг "амфетаміну"), підкинути його так, щоб це не було зафіксовано на вказаному відеозаписі є фізично неможливим.

До того ж, твердження строрни захисту та показання обвинуваченого ОСОБА_13 , в частині неналежності останньому пакету із написом "Сільпо", всередині якого містилася психотропна речовиина амфетамін, що вилучили під час обшуку в автомобілі, суперечать відомостям, що зафіксовані на відеозаписі даної слідчої дії, де ОСОБА_24 , повідомив, що даний пакет належав саме ОСОБА_13 , з яким він, тримаючи його в руках, сідав до салону автомобіля, що свідок ОСОБА_24 повністю підтвердив в судовому засіданні в ході його допиту, а також відомостями, які містяться у протоколах слідчих експериментів, проведених за участю свідка ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_27 , від 21.09.2019 року, та відеозаписах даних слідчих дій, де вказані свідки підтвердили, що ОСОБА_13 , в с. Любарці Бориспільського району, сідав до автомобіля марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , тримаючи в руках два пакети, один з яких, був точно білого кольору, а також чітко вказали на місце, куди ОСОБА_13 поклав ці пакети - на заднє сидіння, за переднім пасажирським сидінням, що також повністю узгоджується із даними, що відображені у протоколі обшуку від 23.08.2019 року, а саме, що пакет, білого кольору, із написом "Сільпо", виялений та вилучений на задньому сидінні, за переднім пасажирським сидінням.

Це в свою чергу беззаперечно свідчить про те, що вищезазначені твердження сторони захисту, з приводу того, що в салоні автомобіля під час обшуку були вилучені речі, зокрема пакет із написом "Сільпо", всередині якого знаходився амфетамін, що неналежали ОСОБА_13 , оскільки могли бути підкинуті працівники правоохоронних органів до початку обшуку, є голослівним та безпідставними, оскільки повністю спростовуються сукупністю вищезазначених доказів.

Щодо інших зауважень сторони захисту, зазначених у вищезазначених клопотаннях про визнання протоколів обшуків від 23.08.2019 та від 24.08.2019 року недопустимими доказами, то суд вважає, що зазначені зауваження не впливають на допустимість, достовірність та належність даних протоколів обшуку, оскільки істотного порушення прав і свобод людини при проведенні цих обшуків в суді не виявлено.

Також, як встановлено в ході судового розгляду, що вилучення речей, предметів та речовин, під час проведення обшуків 23.08.2019 та від 24.08.2019 року, які в подальшому були визнані речовими доказами, було здійснено слідчим, у відповідності до вимог КПК України, забезпечено належне їх упакування та опечатування.

При цьому, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що учасникам обшуків, проведених в рамках даного кримінального провадження, була надана реальна можливість користуватись усіма зазначеними вище правами. В той же час, будь-яких зауважень, заяв чи скарг від жодного з учасників вищезазначених обшуків не надходило, та вказані протоколи ними підписані.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про порушення вимог закону при проведенні вищезазначених обшуків 23.08.2019 року та 24.08.2019 року. З огляду на встановлене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протоколу обшуку в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс" від 23.08.2019 року; протоколу обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за місцем проживання ОСОБА_16 від 24.08.2019 року; протоколу обшуку в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , від 24.08.2019 року, а також речей та предметів, що були вилучені під час проведення таких обшуків, - недопустимими доказами і вважає вказані докази такими, що отримані в законний спосіб, без порушення процесуального порядку оформлення ходу і результатів слідчих дій, а тому у задоволенні вищезазначених клопотань сторони захисту слід відмовити.

Щодо доводів сторони захисту з приводу недопустимості висновків експертів № 168/5 від 27.09.2019 року, № 170/5 від 29.10.2019 року та № 170/5 від 28.10.2019 року, з підстав, викладених у клопотаннямх про визнання доказів недопустимими, як похідних доказів, оскільки об`єктами вказаних досліджень були речі та предметі, які вилучені під час проведення обшуків 23.08.2019 року та 24.08.2019 року, які на думку сторони захисту, проведені з порушенням вимог чинного законодавства (т.7 а.с.121-122, 123-127), то вони не заслуговують на увагу, з підстав наведених вище.

При цьому, суд звертає увагу, наведені висновки експертиз проведені кваліфікованими експертами, які, відповідно до ЗУ "Про судову експертизу", мають право на проведення експертиз, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до провадження і мають доказове значення, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у провадженні. Підстав недовіряти висновкам експертиз у суду немає.

Щодо доводів сторони захисту про порушення вимог кримінального процесуального закону під час затримання.

Суд зазначає, що, оцінюючи обставини провадження, які можуть мати значення для встановлення процесуальних порушень і їх впливу на допустимість доказів та, відповідно, на справедливість провадження в цілому, суд має зважати на дійсні обставини, а не лише на формальні ознаки документів, в яких вони зафіксовані. Характеристика тієї чи іншої дії стороною не є обовязковою для суду, який визначає правову природу процесуальної дії на підставі її суттєвих ознак. Саме такої позиції притримується Верховний Суд, зокрема у постанови від 22.05.2018 року у справі № 662/1113/15; від 24.04.2019 року у справі № 180/509/17-к; від 05.03.2020 року у справі № 666/5448/15-к; від 16.06.2020 року у справі № 423/130/19.

Так, сторона захисту стверджує, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_16 були затримані правоохоронними органами 23 серпня 2019 року о 18:54 год. і в подальшому перебували у статусі затриманих осіб в значенні статті 209 КПК. Таким чином, протоколи затримання від 24 серпня 2019 року не відображають дійсних обставин затримання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , а протокол огляду від 23.08.2019 року, в ході якого вилучено відеозапис, насправді відображає обставини фактичного затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 23.08.2019 року о 18:54 год. за адресою: АДРЕСА_4 , що зафіксовано на вказаному відеозаписі.

Колегія суддів погоджується із цим доводом сторони захисту. Обставини, встановлені в ході судового розгляду, свідчать про те, що 23 серпня 2019 року приблизно о 18:54 год. сторона обвинувачення, маючи інформацію, отриману в ході проведенні НСРД, з приводу того, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 можуть бути причетними до вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України, за участю оперуповноважених працівників СБУ, які застосувавши силу, поклавши обличчям на асфальт, затримали ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , після чого вдягли на них кайданки, і останні певний час перебували в такому положенні під контролем правоохоронних органів. Факт затримання обвинувачених о 18:54 год. 23.08.2019 року підтверджується даними відеозапису (т.5 а.с.118А), який було отримано в ході поведення огляду у приміщенні шиномонтажної станції ТОВ "ТД Дакота", відомостями, що містяться в протоколі огляду від 23.08.2019 року, показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 . Хоча, в подальшому, із ОСОБА_13 та ОСОБА_16 кайданки зняли та під час проведення обшуків за їх участю вони перебували без кайданок, однак вони весь час перебували в оточенні і під контролем правоохоронних органів. За таких обставин колегія суддів вважає, що вони були затриманими у значенні статті 209 КПК, та із 18:54 23 серпня 2019 року перебували у статусі затриманих осіб.

Разом з тим, як вбачається із протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.5 а.с.5-8, 48-51) час затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 зазначений 23 год. 35 хв. 23.08.2019 року.

Це в свою чергу свідчить про те, що відомості про обставини затримання як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 о 18:54 23 серпня 2019 року не були зафіксовані у протоколах затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину. В той же час ці обставини були встановлені в ході судового розгляду, на підставі показань свідків, відеозаписів, а також відомостей, що містяться в протоколі огляду, про що зазначено вище.

Суд жодним чином не применшує важливості протоколу затримання для фіксації підстав, обставин і процедури затримання, забезпечення права особи на свободу і запобігання зловживанням, яким може сприяти незареєстроване затримання. Своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією забезпечення права на свободу, гарантованого статтею 29 Конституції України та статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відсутність протоколу затримання або неточні відомості, внесені у такий протокол, є порушенням права на свободу, оскільки своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією від порушення інших прав особи (Бєлозоров проти Росії та України (Belozorov v. Russia and Ukraine), рішення у справі від 15 жовтня 2015 року, заява № 43611/02).

Однак, у цій справі питання полягає у тому, чи є сама собою відсутність протоколу затримання, несвоєчасне його складання або зазначення неправильного часу затримання у такому протоколі у разі фактичного затримання особи достатньою підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих у ході обшуку, проведеного за участю даної особи, якщо факт і обставини затримання доведені іншими доказами.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 18 травня 2021 року у справі № 601/200/18 зазначає, що факт затримання може визначатися не лише протоколом затримання, але й іншими засобами доказування. Таким чином, судова практика виходить з того, що факт затримання особи може встановлюватися не лише протоколом затримання, але й іншими доказами, а відомості, зазначені у протоколі, можуть бути спростовані або, навпаки, підтверджені іншими доказами. Суд вважає, що, встановлюючи обставини затримання, у тому числі час фактичного затримання та наявність підстав для затримання, суди мають виходити з дійсних обставин, встановлених на підставі усієї сукупності доказів, наданих сторонами, включаючи, але не обмежуючись відповідним протоколом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що для оцінки допустимості доказів, отриманих під час фактичного затримання особи, слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання.

В обставинах цієї справи колегія суддів не погоджується із стороною захисту в тому, що затримання обвинувачених працівниками правоохоронних органів було здійснено безпідставно.

Так, в ході судового розгляду, виходячи з досліджених доказів, зокрема протоколів за результатами проведення НСРД, а також показань свідка ОСОБА_23 , встановлено, що склалася сукупність обставин, що давала слідчому достатні підстави підозрювати ОСОБА_13 та ОСОБА_16 в причетності до злочину, передбаченого ст. 307 КК України, і, відповідно, для їх затримання.

Закон не ставить перед правоохоронними органами вимоги в момент затримання переконатися в тому, що особа, яку вони підозрюють у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована. Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку затримання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 23 серпня 2019 року приблизно о 18:54 не може вважатися безпідставним у значенні статті 208 КПК.

Таким чином, на думку суду, встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 208 КПК, для такого затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що о 09 год. 25 хв. 24.08.2019 року та о 03:45 год. 24.08.2019 року, згідно до вимог ст.208 КПК України, складено протокол про затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відповідно, як осіб, підозрюваних у вчиненні злочину. Відповідно до вказаних протоколів підставою затримання зазначено: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Таким чином, слідчим, після проведення обшуків у рамках даного кримінального провадження: 23.08.2019 року в автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , в ході якого було вилучено амфетамін, а також 24.08.2019 року за місцем проживання ОСОБА_16 , в ході якого було вилучено амфетамін та речовини рослинного походження схожої на канабіс, а також в приміщенні будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , складено протоколи затримання.

Тому, суд не погоджується з тим доводом сторони захисту, що затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 були незаконними, оскільки затримання не було відразу зафіксоване у протоколах затримання, а вказані протоколи були складені набагато пізніше.

Також, суд раніше зазначав, що порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. При цьому не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (постанови ВС від 2 березня2021 року у справі № 480/100/17, від 05 листопада 2019 року у справі № 211/7136/14-к; від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18).

Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Так, сторона захисту стверджує, що після фактично затриманим особам не були роз`яснені права, як того вимагає ч. 4 ст. 208 КПК, зокрема право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього. Суд погоджується з тим, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження такого роз`яснення.

За таких обставин належить визначити, чи позначилось це порушення на допустимості доказів, оспорюваних стороною захисту, а саме, вилучених під час проведення обшуку в автомобілі та за місцем проживання ОСОБА_16 , зокрема психотропних речовин, наркотичних засобів та інших предметів, які визнані речовими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.06.2021 року у справі № 204/6541/16-к зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причиновий зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами. Суд зазначає, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження. Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані "внаслідок" такого порушення. Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Суд визнає, що обвинуваченим не були роз`яснені права, що відповідно до пунктів 2 та 3 частини 2 статті 87 КПК має бути визнано істотним порушенням прав людини.

Тому Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе (постанови ВС від 18 грудня 2019 року у справі № 265/4872/16-к, від 09 грудня 2020 року у справі № 756/12749/18; від 02 березня 2021 року у справі № 737/641/17, від 03 червня 2021 року у справа №522/18414/19). Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу лежить у центрі кримінального процесу, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання, і, відповідно, права бути поінформованим про такі права. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань і, таким чином, такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

Разом з тим, в даній справі не йдеться про допустимість свідчень, наданих затриманими особами, оскільки жодні відомості, які були повідомлені ОСОБА_13 та ОСОБА_16 в цей час, суд не використовує в якості доказів, і вони не беруться до уваги судом при оцінці обставин справи.

Фактично питання, порушене стороною захисту, стосується допустимості речових доказів, виявлених та вилучених під час проведення обшуку в автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , та за місцем проживання ОСОБА_16 , а саме в квартирі АДРЕСА_8 .

Верховний Суд у своїй постанові від 15.06.2021 року у справі № 204/6541/16-к акцентує увагу на тому, що Суд не вважає виправданим беззастережно поширювати підходи, що застосовуються до оцінки показань, на оцінку допустимості речових доказів. Підходи до оцінки допустимості показань і допустимості доказів, які хоча й можуть бути отримані примусово, але існують незалежно від волі особи, як, наприклад, документи, зразки дихання, крові, сечі або тканин тіла для проведення експертизи, суттєво відрізняються. Під час кримінального процесу вживаються всі можливі заходи, щоб речові докази не зазнали будь-якого впливу, особливо з боку зацікавлених осіб. Ці заходи включають несподівані обшуки, невідкладне фіксування доказів під час огляду місця події, детальні правила збереження речових доказів і навіть тримання особи під вартою для перешкоджання впливу на докази. Більше того, закон навіть передбачає кримінальну відповідальність за приховування слідів злочину. Мету убезпечення речових доказів від впливу особи має й обшук особи негайно після її затримання.

Таким чином, фактори, які можуть зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу. Саме такий підхід до оцінки доказів, існування яких не залежить від волі особи, Верховний Суд сформулював у низці своїх рішень (постанови від 18 лютого 2021 рокуу справі № 193/375/19; від 25 червня 2019 року у справі № 423/1766/16; від 8 грудня 2020 року у справі № 686/19218/17; від 29 жовтня 2019 року у справі № 464/7974/15-к).

З огляду на вищевикладене, що хоча при фактичному затриманні ОСОБА_13 та ОСОБА_16 їм не було роз`яснено права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, за обставин цієї справи в колегії суддів немає підстав вважати, що виявлення та вилучення під час проведення обшуку в автомобілі марки "Mersedes-benz", номерний знак Литви НОМЕР_42 , та в квартирі АДРЕСА_8 , речових доказів стало безпосереднім наслідком порушення цього права в значенні ч. 1 ст. 87 КПК, оскільки такі властивості цих доказів не залежали від волі особи і обшуки могли бути проведені без добровільної згоди осіб, зокрема і ОСОБА_16 за місцем його проживання, тобто без будь-якого впливу інформації, отриманої від них.

Суд також не вважає, що ці докази отримано внаслідок порушення права на допомогу захисника, виходячи з такого.

Затримання в порядку статей 207 або 208 КПК, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання.

Таким чином, відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому статтею 208 КПК, не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону. Тому відсутність роз`яснення права на захисника в обставинах затримання не призвело до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.

Крім того, як вбачається із відеозапису слідчої дії обшук в квартирі АДРЕСА_8 , на початку даної слідчої дії ОСОБА_16 було роз`яснено право на користування правовою допомогою, однак останній не заявив про необхідність залучення захисника. Суд не вважає, що ці докази отримано внаслідок порушення права на допомогу захисника. Тому доводи адвоката ОСОБА_17 з приводу того, що під час проведення даної слідчої дії за участю ОСОБА_16 є незаконним, оскільки останньому не було надано можливості користуватися правовою допомогою, не заслуговують на увагу.

При цьому, право ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , як затриманим особам, на першу вимогу мати захисника та на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави їм роз`яснювалось, що підтверджується змістом протоколів затримання від 24.09.2019 (т.4 а.с.5-8 та а.с.48-51) відповідно. Більше того, таке право як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 реалізували, про що свідчить зафіксований у згаданих протоколах та у дорученнях для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.08.2019 року № 2956 (т.4 а.с.15) та № № 2957 (т.4 а.с.62) факт залучення захисника ОСОБА_92 з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Тобто зі змісту вказаних доказів однозначно слідує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 були роз`яснені їх права як підозрюваних та забезпечено їм право на захист.

Тому, на думку суду, протоколи про затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 було складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, із зазначенням підстав затримання, з якими останніх було ознайомлено, роз`яснено процесуальні права, повідомлено установу уповноважену законом на надання безоплатної правової допомоги про затримання. Однак, фактичний час затримання у вказаних протоколах зазначено не вірно, оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 було затримано о 18:54 год. 23.08.2019 року, що підтверджується сукупністю, досліджених в ході судового розгляду. Тому зазначення неправильного часу затримання у таких протоколах не є достатньою підставою для визнання їх недопустимими доказів, оскільки факт і обставини затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 доведені іншими доказами. Крім того, як вбачається зі змісту даних протоколів затримання ні у ОСОБА_13 , ні у ОСОБА_16 будь-яких зауважень не було.

З огляду на вищевикладене, клопотання сторони захисту про визнання протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 та ОСОБА_16 задоволенню не підлягають.

Також, що стосується посилань сторони захисту про те, що на момент проведення обшуків в автомобілі, а також за місцем проживання ОСОБА_16 , ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_16 взагалі не роз`яснювались їх права, то такі доводи спростовується як показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , в тому числі понятих, так і даними протоколів обшуків та відеозаписами даних слідчих дій про те, що учасникам були роз`яснені їх права, передбачені ст. ст. 233, 236 КПК України, що посвідчено їх підписами.

Виходячи з встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що оспорені стороною захисту докази були отримані в ході проведення законних обшуків як в автомобілі марки "Mersedes-benz", так і за місцем проживання ОСОБА_16 , після їх законного затримання за підозрою у вчиненні злочину. Не залишаючи поза увагою, що протоколи затримання від 24 серпня 2019 року, оформлені зранку наступного дня після фактичного затримання обвинувачених, зазначення в них невірного фактичного часу затримання, а також відсутність роз`яснення ОСОБА_13 та ОСОБА_16 права зберігати мовчання і права користуватися допомогою захисника відразу після їх затрамання, колегія суддів не вважає, що вищезазначені обшуки та речові докази, які були вилучені в ході їх проведення, були отримані внаслідок цих порушень у значенні ч. 1 ст. 87 КПК. Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту про їх недопустимість, а також про недопустимість інших доказів, які є похідними від цих доказів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

На підставі протоколу затримання від 24.08.2019 року суд встановив, що особистий обшук затриманого ОСОБА_13 було здійснено в приміщенні кабінету № 106 СУ ГУ НМ в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А, старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_93 , із дотриманням правих, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. ст. 236, 241 КПК України, у присутності двох понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки "Nokia", грошові кошти і сумі 9000 грн. та ланцюжок з хрестикои, виготовлені з металу світлого кольору. Будь-яких заперечень та зауважень від ОСОБА_13 з приводу неналежності йому, вилучених в ході особистого обшуку, речей, не надходило.

При цьому, оцінюючи доводи адвоката ОСОБА_14 , в частині того, що протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що вилучення речей у ОСОБА_13 відбулось у непередбачений законодавством спосіб, з огляду на допущені порушення з боку правоохоронних органів при його затриманні, а тому виникає сумнів, що вилучені у нього під час обшуку речі знаходились саме в нього, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається із показань свідків: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були залучені у якості понятих під час проведення особистого обшуку ОСОБА_13 , в порядку ч. 3 ст. 208 КК України, ОСОБА_13 добровільно та самостійно, на повідомлення слідчого, що буде проводитись його особистий обшук, дістав та виклав на стіл всі наявні у нього при собі речі, а саме: мобільний телефон "Nokia", старого зразку, кнопочний, грошові кошти у сумі близько 10 000 грн., ланцюжок із хрестиком, а зміст складеного під час проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, протоколу відповідає фактичним обставинам.

Оцінюючи показання даних свідків, суд робить висновок про їх достовірність, послідовність та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому приймає їх до уваги.

Що стосується розбіжностей в їх показаннях щодо суми грошових коштів, яка була вилучена під час особистого обшуку ОСОБА_13 , а саме, що у ОСОБА_13 було вилучено близько 500 грн., про що показав свідок ОСОБА_22 , то вони обумовлені тривалим часом, який минув після цієї слідчої дії та не впливають на об`єктивність та достовірність зазначеного доказу, а тому суд не враховує вказані показання свідка ОСОБА_22 .

Також відповідно до показань свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , які були залучені в якості понятих під час проведення обшуку в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , які перебували на вказаній АЗС ще до початку проведення обшуку, останні показали, що в їх присутності проводили обшук автомобіля, всі речі та предмети вилучалися виключно із автомобіля, будь-яких речей у ОСОБА_13 не вилучали.

При цьому свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_28 послідовно показували про те, що вони дійсно були понятими при обшуку в автомобілі, та вилученні із салону авто, серед іншого, пакету із амфетаміном.

Крім того, як пояснили вищевказані свідки та не заперечував самі обвинувачені як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 , вони з цими свідками знайомі ніколи не були, ніяких відносин між ними не існує і тому суд вважає, що у вказаних свідків немає причин для повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності.

Також, дані показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , повністю узгоджуються із даними протоколу обшуку від 23.08.2019 року, з якого вбачається, що обшук проводили лише в автомобілі, особистий обшук будь-кого із учасників даної слідчої дії, зокрема ОСОБА_13 , не проводився; з відеозаписом даної слідчої дії на якому зафіксовано аналогічні обставини, а також із даними протоколу огляду від 23.08.2019 року, в ході якого вилучено відеозапис з камер спостережень шино монтажної станції, яка знаходиться поряд із АЗС "Аміс", що міститься на флеш накопичувачі (т.5 а.с.118-А), де на відеофайлах зафіксовний весь перебіг подій, починаючи з того моменту як ОСОБА_13 , та ОСОБА_16 прибули на АЗС, до завершення проведення обшуку, де чітко зафіксовано, що особистий обшук ОСОБА_13 працівника правоохоронних органів не проводився та жодних речей в нього не вилучали, а також показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_24 , в яких вони підтвердили, що на АЗС проводився обшук лише в автомобілі.

З огляду на вищезазначені докази, судом встановлено, що у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , в частині проведення його особистого обшуку як затриманої особи, викладені достовірні відомості і підстави сумніватись в цьому відсутні, які повністю узгоджуються як з показаннями вищезазначених свідків, так із письмовими доказами. Це в свою чергу свідчить про те, що вилучені слідчим, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_13 , в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, знаходилися саме в нього.

Таким чином, доводи адвоката ОСОБА_14 про порушення процедури проведення особистого обшуку ОСОБА_13 та порядку вилучення вищезазначених речей, які в подальшому були визнані речовими доказами, спростовуються вищезазначеними доказами, якими підтверджується, що стороною обвинувачення дотримано вимоги чинного законодавства щодо порядку отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження вказаних речових доказів, - не заслуговують на увагу.

З огляду на вищевикладене, у судовому засіданні встановлено, що стосовно як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 в повній мірі були дотримані вказані вище норми процесуального права під час затримання останніх, а також забезпечено участь захисника. За таких обставин судом не встановлено порушення права обвинувачених на захист в даному кримінальному провадженні. Таким чином, колегія суддів вважає, що дані твердження захисників слід оцінювати критично, як спосіб захисту інтересів обвинувачених, а правові підстави для визнання протоколів затримання від 24.08.2019 року, а також, вилучених в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_13 як затриманої особи, речей, недопустимими доказами, відповідно до положень ст. 87 КПК України, відсутні.

Разом з цим, при складенні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , ст. слідчим було допущено технічну помилку, в частині зазначення серій та номерів грошових купюр, які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_13 .

Так, допитаний в ході судового розгляду в якості свідка слідчий ОСОБА_29 показав, що дійсно під час складання вищезазначеного протоколу затримання було допущено технічну помилку, та зазначено серії та номера купюр, вилучених в рамках іншого кримінального провадження, через особисту неуважність слідчого, у зв`язку із фізичною втомою та відсутністю відпочинку, що пов`язано із великим навантаженням та здійсненням декількох затримань у вказаний день, підозрюваних осіб у різних кримінальних провадженнях.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , що виявлені та вилучені у ОСОБА_13 речі, а саме: мобільний телефон марки "Nokia" поміщається до одного прозорого полімерного пакету, а грошові кошти в сумі 9000 грн. разом із ланцюжком з хрестиком, до іншого прозорого полімерного пакету, які прошито ниткою білого кольору та скріплено биркою з підписами понятих.

У судовому засіданні прокурором було надано речові докази: мобільний телефон марки "Nokia", який знаходився в одному полімерного пакету, а грошові кошти в сумі 9000 грн. разом із ланцюжком з хрестиком, - в іншому, що вилучені 24.08.2019 року в ході особистого обшуку ОСОБА_13 , проведеного в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, для безпосереднього їх дослідження в ході судового розгляду.

В подальшому, в судовому засіданні 06.05.2021 року, вищезазначені речові докази безпосередньо дослідженні судом. При цьому встановлено, що упакування було не порушено, речові докази упаковані у відповідності до вимог чинного законодавства. Також при дослідженні одного із прозорих полімерних пакетів, встановлено, що в ньому містилися грошові кошти у розмірі 9 000 грн., 18 купюр, номіналом по 500 грн. разом із ланцюжком з хрестиком, виготоволені із металу світлого кольору, який потемнів, внаслідок тривалого зберігання. Вказаний пакет був прошитий ниткою білого кольору та скріплений биркою з підписами понятих. Тобто встановлено, що вміст вказаного пакету повністю відповідає напису на упаковці, і містив самі ті речі, які були упаковані до одного пакету (грошові кошти та ланцюжок із хрестиком). Однак, в ході безпосереднього дослідження грошових коштів встановлено, що серії та номера купюр, які містилися у вказаному пакеті, не відповідають серіям і номерам купюр, які зазначені у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 .

В той же час, як зазначалось вище, порушень чинного КПК України при проведенні особистого обшуку ОСОБА_13 , вилученні в ході його проведення вищезазначених речей, які визнанні в подальшому речовими доказами, всупереч міркуванням сторони захисту не виявлено, бо обшук проведено в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, за участі його захисника, в присутності понятих, пропозицій та зауважень, зокрема, і в частині вилучення, упакування та опечатування речових доказів, до цього протоколу не мали, що підтверджується їх підписами.

З огляду на вищевикладене, будь-які підстави сумніватися, що у вищезазначеному полімерному пакеті, вміст якого безпосередньо досліджений в ході судового розгляду, містилися ті грошові кошти у сумі 9 000 грн., які були вилучені 24.08.2019 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_13 , в суду відсутні, оскільки цілісність пакування не порушена і вміст пакету повністю відповідає напису на пакеті, а також відомостям, що зафіксовані у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , в частині речей, які в ньому містяться, а саме: грошові кошти в сумі 9000 грн., номіналом по 500 грн., разом із ланцюжком з хрестиком, виготоволені із металу світлого кольору. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що показання свідка ОСОБА_29 є такими, що відповідають дійсності, а тому суд приймає їх до уваги.

Таким чином, встановлено, що в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_13 24.08.2019 року, в останнього були вилучені грошові кошти у сумі 9000 грн., купюрами номіналом 500 грн. ЗИ 7218736; ЗГ 4291213; ЛБ 7531247; ЛЗ3674709; ЛД 2506104; ФД 5268262; УБ 5377765; УИ 3195561; УЖ 9713875; УГ 0148982; МВ 5811808; МВ 3042989; ЗЗ 0945778; ЗБ 2621333; ГН 0930731; ВД 6600005; СЗ 7036655; УЖ 0198593, а не з іншими серіями та номерами купюр, як помилково зазначено у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2019 року.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що виявлена помилка у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року стосовно ОСОБА_13 , а саме, зазначення серій та номер купюр, які не відповідають тим серіям і номер купюр, які були безпосередньо дослідженні в ході судового розгляду в якості речових доказів, є виключно технічною помилкою, що не може вплинути на правильність змісту даного протоколу та свідчити про його недійсність, та не може свідчити про істотне порушення прав та свобод ОСОБА_13 . Тому це не може мати наслідком визнання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року, недопустимим доказом.

Так, сторона захисту також вважає, що оскільки протокол затримання від 24 серпня 2019 року не відображає дійсних обставин затримання ОСОБА_13 , то і вилучені у нього мобільний телефон та грошові кошти у сумі 9000 гривень, мають бути визнані недопустимими доказами. Суд уже визнав, що затримання ОСОБА_13 відбулося 23 серпня 2019 року, тим не менше, у суду немає підстав ставити під сумнів, що 24 серпня 2019 року в ОСОБА_13 були вилучені телефон та грошові коштиу сумі 9000 гривень, оскільки цей факт підтверджений сукупністю вищезазначених доказів, а також самим ОСОБА_13 його підписом у протоколі. Також під час огляду речових коштів в судовому засіданнні, мобільного телефону та ланцюжку із хрестиком, який знаходився в одному пакеті із грошовими коштами, вилученими в ході особистого обшуку ОСОБА_13 , останній не заперечував належності цих речей йому. На цій підставі суд відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Щодо доводів сторони захисту з приводу не відкриття стороною обвинувачення речових доказів в порядку ст. 290 КПК України, то суд вважає їх безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються даними, що містяться у протоколах про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 31.10.2019 року (т.5 а.с.251-266, 267-281). Як вбачається зі змісту вказаних протоколів як адвокат ОСОБА_17 , так і адвокат ОСОБА_14 в повному обсязі охзнайомилися із матеріалами досудового розслідування, зокрема і речовими доказами (т.5 а.с.264-266, 279-282), що засвідчено їх особистими підписами, без будь-яких зауважень.

Щодо доводів захисту про недопустимість протоколів за результатами негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД).

Сторона захисту у своїх клопотаннях про визнання доказів недопустими протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.02.2019 року; доручення начальнику ГВ БКОЗ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_94 про проведення НСРД на виконання ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року; DVD-R диск інв. № 51/11122 від 11.01.2019 року (т.6 а.с.5-7, 8-11); протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.09.2019 року; доручення начальнику ГВ БКОЗ ГУ СБУ України у м. Києві ОСОБА_95 про проведення НСРД на виконання ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 01.08.2019 року; DVD-R диск інв. № 51/449 від 26.06.2019 року (т.6 а.с.150-154), зазначають, що доручення начальнику ГВ БКОЗ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_94 про проведення НСРД на виконання ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року повинен був надавати прокурор ОСОБА_96 , а не прокурор ОСОБА_97 , оскільки дозвіл на проведення НСРД в рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді було надано саме прокурору ОСОБА_98 . Так само, доручення начальнику ГВ БКОЗ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_95 про проведення НСРД на виконання ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 01.08.2019 року, повинен був надавати прокурор ОСОБА_99 , а не прокурор ОСОБА_97 , оскільки дозвіл на проведення НСРД в рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді було надано саме прокурору ОСОБА_100 . Тому надання доручень прокурором ОСОБА_101 на проведення НСРД не відповідає вимогам закону та суперечить визначенням ухвали Київського апеляційного суду.

Разом з тим, довід захисту про те, що прокурор ОСОБА_97 вийшов за межі повноважень при наданні оперативному підрозділу ГВ БКОЗ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області письмових доручень на проведення НСРД від 10.12.2018 року та від 01.08.2019 року не ґрунтуються на вимогах КПК.

Суб`єкти, уповноважені безпосередньо здійснювати негласні слідчі (розшукові) дії, визначені в ст. 246 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженій наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 №114/1042/516/1199/936/1687/5.

У ч. 6 ст. 246 КПК закріплено, зокрема, що за рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласної слідчої (розшукової) дій можуть залучатися також інші особи (співробітники оперативного підрозділу, спеціалісти, перекладачі, особи, що конфіденційно співробітничають з оперативним підрозділом, поняті тощо).

Таким чином, до повноважень кожного прокурора, який входить до групи прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, входить доручення проведення НСРД оперативним підрозділам, що передбачено п. 6 ч. 2 ст. 36, ст. 41 та ч. 6 ст. 246 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що прокурор ОСОБА_102 на підставі постанови від 22.11.2018 року був визначений як прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

При цьому, як слідує із норм закріплених у ч. 4 ст. 248 КПК України, до компетенції слідчого судді не належить визначення конкретного слідчого або прокурора, які мають проводити НСРД, вказана норма зобов`язує слідчого суддю зазначити в ухвалі лише відомості про прокурора або слідчого, який звернувся з клопотанням. Тому, зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД конкретного слідчого чи прокуророа, яким надається дозвіл на проведення НСРД, не є визначенням слідчого чи прокурора, а є встановленням уповноважених осіб на здійснення відповідної слідчої дії у даному провадженні, що забезпечує належний порядок її проведення. З огляду на викладене, зазначення в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД конкретних прокурорів, не свідчить про порушення закону.

З цих підстав колегія суддів відхиляє довід захисту про неможливість прокурором ОСОБА_103 надавати доручення оперативним підрозділом ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області на виконання ухвал слідчих суддів Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року та від 01.08.2019 року, та здійснення у цьому провадженні НСРД оперативним підрозділом ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області без належних правових підстав, як на істотне порушення процесуального закону, як таке, що не ґрунтується на вимогах ст. ст. 246, 248 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що надання доручень на проведення НСРД прокурором ОСОБА_103 жодним чином не вплинуло та не впливає на достовірність отриманих доказів, а також не підриває загальну справедливість судового розгляду в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому підстави для визнання доручень, наданих прокурором ОСОБА_103 , на проведення НСРД від 10.12.2018 та від 01.08.2019 року, на думку суду, відсутні.

Тому суд з урахуванням вищевказаного вважає, що протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проведених в рамках даного кримінального провадження, серед іншого і від 02.02.2019 року, 06.09.2019 року, про які зазначають у своїх клопотаннях про визнання доказів недопустимими сторона захисту, є належними, допустимими та достовірними доказами, отриманими в передбачений законом спосіб.

Отже, з наведених вище мотивів зазначені вище доводи захисту відхиляються.

Щодо недотримання вимог ст. 106 КПК України щодо необхідності складання протоколів безпосередньо після закінчення проведення НС(Р)Д та 24-годинного строку направлення їх з додатками, в тому числі флеш-карток прокурору, відповідно до ст. 252 КПК України, то, на переконання суду, вказане не є істотним порушенням прав та свобод людини, в тому числі, права на захист відповідно до статей 20, 42 КПК України, та не стосується порядку отримання доказів, а тому не впливає на їх допустимість.

Суд також не може погодитись з доводом захисту про недопустимість протоколів, отриманих за результатами проведення НСРД, з підстав відсутності постанови прокурора про застосування технічних засобів. Так, НСРД, в рамках даного кримінального провадження проводилися на підставі ухвал слідчих суддів Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення НСРД, зокрема стосовно ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , в тому числі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо абонентських номерів, якими користувалися вказані особи. Оскільки за своєю суттю така дія є втручанням в приватне спілкування, то вона могла здійснюватись виключно на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД, які надані стороною обвинувачення та досліджені в ході судового розгляду, а не на підставі процесуального рішення прокурора про застосування технічних засобів.

Відсутність в цих протоколах найменування та серійного номеру спеціальної апаратури, яка використовувалась для проведення аудіоконтролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, повністю узгоджується з вимогами частини першої статті 246 Кримінального процесуального кодексу України, яка визначає, що відомості про факт та методи проведення негласних слідчих розшукових дій не підлягають розголошенню.

Зміст таких відомостей розтлумачений у Зводі відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженому наказом Служби безпеки України № 440 від 12 серпня 2005 року. Відповідно до пунктів 4.5.1., 4.5.6. цього Зводу до державної таємниці належать, зокрема, відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки - устаткування, апаратури, приладів, пристроїв, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.

Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду незазначення інформації про технічні засоби фіксації, технічні характеристики пристрою, за допомогою якого проводилась негласна слідча (розшукова) дія, не впливає на її результати, а тому не може вважатись істотним порушенням закону, що тягнуло б за собою недопустимість використання зафіксованої інформації у якості доказу (постанови Верховного Суду № 585/1899/17 від 20 травня 2020 року, № 738/329/17 від 28 січня 2020 року, № 464/710/18 від 10 грудня 2020 року).

Також, колегія суддів звертає увагу, що ст. 266 КПК передбачено особливості щодо складення та змісту протоколів за результатами проведення НСРД із застосуванням технічних засобів. Так, дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації (частина 1 статті 266 КПК).

У цьому провадженні НСРД здійснювалось, зокрема, у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо абонентських номерів, за результатами чого отримані відповідні електронні файли. За результатами вивчення цих файлів оперуповноважений ГВ БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_39 , за дорученням прокурора, склав відповідні протоколи, зміст яких відповідає згаданим вище вимогам КПК. При цьому, на переконання суду, у протоколах за результатами проведення НСРД в рамках даного кримінального провадження, хід слідчої дії відображено у достатньому об`ємі з огляду дані, що мають значення для провадження, та які планувалось отримати за результатами її проведення. Заперечення сторони захисту з цього приводу не ґрунтуються на вимогах КПК України. Крім того, відомості, які на думку захисту мають міститись у протоколах за результатами НСРД, а саме відображення абсолютно всієї інформації, отриманої в ході проведення НСРД, не впливають на достовірність здобутих фактичних даних. Яке значення мають відомості, наведені захистом, та як вони можуть вплинути на обставини, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, сторона захисту не пояснила.

Оцінюючи на предмет допустимості, належності та достовірності фактичні дані, що містять вказані протоколи негласних слідчих (розшукових) дій та додатки до них, суд приймає до уваги такі обставини. Під час судового розгляду встановлено, що відображені у зазначених протоколах дані відповідають змісту тих даних, які зафіксовані на мікроносіях.

З огляду на викладені обставини, вищезазначені клопотання сторони захисту про недопустимість доказів задоволенню не підлягають.

Окремо, суд вважає за необхідне звернути увагу на посилання сторони захисту про необхідність отримання дозволу слідчого судді на втручання у приватне спілкування, щоб переглянути інформацію, яка міститься у вилучених мобільних телефонах.

Так, судом встановлено, що 23.08.2019 року під час проведення обшуку в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "Аміс", серед іншого слідчим було вилучено 3 мобільні телефони: марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_12 з сім-картою с/н: НОМЕР_13 ; марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_14 з сім-картою с/н: НОМЕР_15 ; марки "Nokia" IMEI: НОМЕР_16 з сім-картою с/н: НОМЕР_17 .

Також 24.08.2019 року ОСОБА_13 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та під час його особистого обшуку вилучено, серед іншого, мобільний телефон марки "Nokia", IMEI 1: НОМЕР_31 ; IMEI 2: НОМЕР_32 ; в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_8 .

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до абз. 2, 3, ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як встановлено із самих протоколів огляду предмету від 25.10.2019 року (т.4 а.с.20-24, 25-30) доступ до інформації на телефонах здійснювався без подолання системи логічного захисту, а також такі телефони були засобами вчинення кримінального правопорушення, про що на той час було відомо стороні обвинувачення за результатами проведення НС(Р)Д, адже за допомогою зазначених телефонів обвинувачений ОСОБА_13 спілкувався із ОСОБА_16 , а також іншими фігурантами, на той час, в рамках даного кримінального провадження.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 09 квітня 2020 року в справі № 727/6578/17 сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії, як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача. Зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Таким чином, і доступ до інформації на вилучених вищезазначених мобільних телефонах був проведений у встановленому КПК України порядку, а тому клопотання адвоката ОСОБА_14 про визнання протоколів огляду предмету від 25.10.2019 року недопустимими доказами (т.6 а.с.198-200) не підлягають задоволенню.

Крім того, суд не може погодитись із доводами адвоката ОСОБА_14 , викладені у клопотанні від 19.01.2021 року (т.8 а.с.2-4), що всі докази, що надані на підтвердження вини ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, є недопустимиим, оскільки отримані стороною обвинувачення, без внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що прямо суперечить ч. 3 ст. 214 КПК України. Так, вказані твердження адвоката ОСОБА_14 повністю спростовуються відомостями, які містяться у постанові прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 29.10.2019 року (т.5 а.с.225), з якої вбачається, що матеріали досудових розслідувань у кримінальному проввадженні №0000725 та у кримінальному проввадженні № 0000907, внесені до ЄРДР 29.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, об`єднанні в одне провадження з присвоєнням № 0000725.

Інші заперечення сторони захисту щодо доказів обвинувачення ґрунтуються виключно на власному трактуванні відповідних положень КПК України та не викликають обґрунтованих сумнівів у суду щодо допустимості і достовірності таких доказів, а тому з огляду на позицію ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, 18 липня 2006 року, а тому є недостатніми для їх спростування.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_16 , в частині того, що під час проведення обшуків, він надавав пояснення під психологічним тиском працівників правоохоронних органів, яке відображалось у вигляді його залякування та висловлені погроз в його адресу застосування фізичної сили та фізичною розправою, оскільки такі твердження обвинуваченого ОСОБА_16 не аргументованими в частині, хто саме, де, за яких обставин, і в який конкретно спосіб домагався і врешті домігся від нього необхідних пояснень, і такі, що подані ним з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому такі показання обвинуваченого ОСОБА_16 повністю спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, при проведенні обшуку як в автомобілі, що знаходився на АЗС, так і за місцем проживання ОСОБА_16 , останній надавав пояснення на місці події, в присутності понятих, інших учасників даних слідчих дій, з проведенням їх відеофіксації.

Як вбачається з показань свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_28 (поняті), ОСОБА_23 та ОСОБА_30 (оперуповноважені) останні показали, що під час проведення обшуків ОСОБА_16 весь час був поряд з ними, спілкувалася з ними та без вагань, самостійно, відповідала на всі поставлені йому питання слідчим, заперечили будь-які дії незаконного поводження з ОСОБА_16 та вчинення на нього психологічного тиску. Протоколи за результатами проведення обшуків, після ознайомлення з їх змістом, всі учасники слідчої дії, зокрема і ОСОБА_16 , підписали та будь-яких зауважень та претензій до змісту протоколу чи скарг на дії працівників поліції в жодної особи не було.

Крім того, свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_39 показали, що під час проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_16 , останній самостійно повідомив, які саме в нього знаходяться в квартирі заборонені речовини, вказав місце їх знаходження.

Такі показання зазначених свідків повністю узгоджуються з даними відеозаписів обшуків як в автомобілі (т.5 а.с.127), так і за місцем проживання ОСОБА_16 (т.5 а.с.135), з яких вбачається, що під час цих слідчих дії працівники правоохоронних органів спілкувалися із ОСОБА_16 нормально, не допускаючи при цьому грубості, неввічливих реплік чи зауважень, не здійснюючи на нього будь-якого тиску, не висловлюючи в його адресу жодних погроз, що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності.

При цьому, як вбачається з протоколу обшуку від 24.08.2019 року (т.5 а.с.128-133) в ньому містяться підписи ОСОБА_16 , якими він підтвердив правильність, законність та непорушність процедури проведення даної слідчої дії, а також повноту та послідовність внесення відомостей в протокол, складений за її результати, без будь-яких зауважень та заперечень з приводу неправомірних дій працівників поліції по відношенню до ного. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 будь-яких зауважень щодо дій працівників правоохоронних органів по відношенню до нього з приводу здійснення на нього психологічного тиску не зазначав, а навпаки посвідчив зазначені у протоколі відомості своїми підписами.

Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_16 жодних скарг та звернень з приводу застосування до нього психологічного тиску з боку працівників правоохоронних органів під час проведення обшуку ні під час досудового розслідування, зокрема і не повідомляв про вказані факти слідчому судді під час розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні під час судового розгляду не подавав. Так, про вказані факти обвинуваченим ОСОБА_16 заявлено безпосередньо лише в судовому засіданні під час його допиту.

Крім того, відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_16 , здійснена ним в судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження щодо вчинення на нього тиску з боку працівників СБ України та прокурора, та застосування незаконних методів досудового розслідування, стала предметом перевірки слідчого ДБР, що відображено в постанові від 30.04.2021 року слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_104 в кримінальному провадженні №0000207, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. Згідно зазначеної постанови слідчого кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні прокурора ОСОБА_9 та працівника СБ України ОСОБА_23 складу зазначеного кримінального правопорушення (а.с. 1-8, том 10). Зазначена постанова отримана обвинуваченим ОСОБА_16 через адміністрацію Київського слідчого ізолятора і станом на 20.08.2021 року оскаржена ним не була.

Таким чином, досліджуючи вищевказані докази, суд приходить до висновку, що слідча дія обшук була проведена з дотриманням вимог процесуального законодавства, за участю двох незацікавлених понятих, будь-який тиск на ОСОБА_16 ні слідчим, ні оперативними працівниками СБУ не здійснювалися, жодна упередженість з боку правоохоронних органів у цій справі відсутня.

Так само показання обвинуваченого ОСОБА_16 зазначені ним під час допиту в судовому засіданні, в частині того, що на момент проведення обшуків за його участю, він перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому не розумів, що відбувається та що він розповідає, суд розцінює як непереконливі та не бере їх до уваги, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю вищезазначених доказів.

З цих підстав показання обвинуваченого ОСОБА_16 , в частині того, що під час обшуків працівники правоохоронних органів, здійснюючи на нього психологічний тиск, змусили його повідомити, що він займається збутом психотропних речовин та наркотичних засобів, які він придбавав у ОСОБА_13 , суд вважає неправдивими та відкидає їх, та розцінює їх, як метод його захисту.

Крім того, суд підкреслює, що жодні відомості, які були повідомлені ОСОБА_16 як затриманою особою під час проведення обшуків, судом не беруться до уваги судом при оцінці обставин справи та не покладаються в основу обвинувального вироку, оскільки останньому не було роз`яснено право не свідчити проти себе.

Також суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_16 , в частині того, що вилучені за місцем його проживання амфетамін, йому підкинули працівники правоохоронних органів, оскільки ці пояснення спростовуються, дослідженими в судовому засіданні вищевказаними доказами злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_16 , а також показаннями свідків ОСОБА_26 , та ОСОБА_30 , в яких вони беззаперечно підтвердили те, що вхідні двері в приміщення квартири ОСОБА_16 відкривав самостійно, за допомогою ключів, показаннями свідка ОСОБА_28 , який підтвердив добровільсть згоди ОСОБА_16 на проведення обшуку в квартирі за місцем його проживання, показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , в частині того, що після затримання ОСОБА_16 на АЗС його особистий обшук працівниками правоохоронних органів не проводився; даними протоколу обшуку від 24.08.2019 року, а також відеозаписом даної слідчої дії, з яких встановлено, що ОСОБА_16 добровільно повідомив, що в нього зберігається афетамін, та показав точне місце, де він лежав.

Факт належності психотропної речовини амфетамін, виявленої в ході обшуку в автомобілі, саме ОСОБА_13 підтверджується доказами дослідженими судом, аналіз яких наведено вище, зокрема показаннями свідка ОСОБА_24 , даними протоколів проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_27 , а також відеозаписом даної слідчої дії обшук.

Також в ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_16 показали суду, що вони зустрілися на АЗС для того, щоб ОСОБА_16 повернув ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 9000 грн., які він взяв у нього в борг на початку 2019 року, на придбання мобільного телефону. При цьому обвинувачений ОСОБА_16 зазначив, що він придбав телефон, однак через декілька місяців його продав, придбавши собі новий телефон вже в розстрочку. Грошові кошти, які він віддавав ОСОБА_13 , отримані були від реалізації мобільного телефону, які він попередньо зняв із банківської картки. В той же час обвинуваченим ОСОБА_16 та його захисником не було надано до суду будь-якої документації, на підтвердження того, що ОСОБА_16 дійсно придбавав та продав мобільний телефон, придбання мобільного телефону в розстрочку, зняття грошових коштів у розмірі 9000 грн. із банківської картки ОСОБА_16 .

Крім того, суд зауважує, що обвинувачений ОСОБА_13 є особою, яка як станом на початок 2019 року, так і на час подій, викладених в обвинувальному акті, не працювала, жодних доказів, які б свідчили про наявність в останнього легального доходу до суду не надано. Це в свою чергу обґрунтовано ставить під сумнів належне фінансове забезпечення ОСОБА_13 та можливість останнього надати у борг ОСОБА_16 9 000 грн., що являється досить значною суму коштів для особи, яка не працює.

Разом з тим, ці обставини в сукупності беззаперечно свідчать про те, що показання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , в частині того, що ОСОБА_16 повертав ОСОБА_13 борг у сумі 9000 грн., є надуманими, оскільки не підтверджуються жодними доказами, містяться суперечності та неточності, пояснити які обвинувачені не змогли, що викликає сумнів в їх правдивості, а тому колегія суддів вважає, що вони були дані з метою з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_13 , в частині неналежності йому предметів, речей та речовин, та прекурсору фенілнітропропен, які використовуються для виготовлення психотропної речовини амфетамін, виявлених в ході проведення обшуку в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_4 , колегія суддів вважає, що вони є голослівними, оскільки повністю спростовуються сукупністю доказів, які доповнюють один одного та повністю узгоджуться між собою: показаннями свідка ОСОБА_27 , в яких він підтвердив, що в період із 19 по 23 серпня 2019 року у вказаному будинку проживав ОСОБА_13 , будь-які інші особи у вказаному будинку не проживали; показанням свідка ОСОБА_24 , який показав, що саме із вказаного будинку він забрав ОСОБА_27 разом із ОСОБА_13 , який мав при собі два пакети; протоколом обшуку в автомобілі, в ході якого, серед іншого, виявлено пакет із особистими речами та ліками ОСОБА_13 , висновком експерта № 10-1877 від 26.12.2019 року з ілюстративною таблицею (т.8 а.с.13-21), з якого вбачається, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні протигаза чорного кольору, який вилучено в ході обшуку у вказаному будинку, є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 та невстановленої особи; а також даними, що зафіксовані у протоколі за результатами НСРД від 06.09.2019 року (т.3 а.с.66-80), де із телефонних розмов ОСОБА_13 , зокрема із ОСОБА_67 , яка являлася співшенканкою ОСОБА_13 , слідує, що в період часу з 18.08.2019 по 23.08.2019 року ОСОБА_13 разом із нею не проживав, а тимчасово проживав в іншому місці, де виконувава "роботу" про що повідомляв у завуальованій формі. Доказів виготовлення психотропної речовини - амфетаміну у зазначеному будинку, в якому тимчасово проживав ОСОБА_13 з 19 по 23 серпня 2019 року, де проводився обшук, з використанням прекурсору іншими особами суду, не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_13 , надав суду показання, які суперечать його ж показанням. Спочатку зазначив, що до будинку в с. Любарці, він будь-яких речей не завозив, а в подальшому вже показав, що попросив ОСОБА_27 відвести його до вказаного будинку, бо він забув там свої особисті речі. Це в свою чергу лише додатково свідчить про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_13 щодо неналежності йому речей, вилучених в ході проведення обшуку в будинку, що знаходився в с. Любарці, є неправдивими.

Також, показання обвинуваченого ОСОБА_13 , в частині невизнання виготовлення психотропної речовини амфетамін з метою її збуту, спростовується показннями свідка ОСОБА_19 , який показав, що неодноразово замовляв у ОСОБА_13 психотропну речовину амфетамін з метою її подальшого збуту, які повністю узгоджуються зі змістом інших доказів, зокрема: даними, що зафіксовані у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину стосовно ОСОБА_13 , де під час його особистого обшуку виявлено та вилученого грошові коштами у сумі 9000 грн., які передані йому ОСОБА_16 за амфетамін з метою його збуту; даними, що зафіксовані на відеозаписі слідчої дії обшук в автомобілі марки "Mercedes Benz", литовський номерний реєстраційний номер НОМЕР_11 , на якому ОСОБА_16 повідомив, що приїхав на АЗС виключно, щоб передати ОСОБА_13 грошові кошти за амфетамін з метою його збуту, а також даними, що зафіксовані у протоколах за результатами, проведених НСРД, що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності, в зв`язку з чим суд визнає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Так, судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цього свідка не дискредитована, довіра до його показань не підірвана, мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено. Крім того, при перевірці показань обвинуваченого ОСОБА_13 , в частині того, що свідок ОСОБА_32 повідомляє неправдиві показання, обвинувачений не зміг назвати причин, з яких би свідок міг його обмовити, а заперечення, які він наводить, є загальними фразами, безмотивними і безпідставними, тому суд вважає їх надуманими та обумовленими обраною тактикою захисту.

Також в судовому засіданні обвинувачені щодо вказаних в обвинувальному акті та досліджених в судовому засіданні обставин справи надавали сумнівні показання, вказавши що в ході телефонних розмов вони спілкувалися на різні теми побутового характеру, а в деяких розмовах обговорювали кількість шлакоблоку, яку потрібно було виготовиту ОСОБА_13 , оскільки він займався діяльністю, пов`язаною із виготовленням шлакоблоків, мав спеціальну для цього установку, за проханням ОСОБА_16 .

В той же час, таку версію обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 суд вважає нічим об`єктивно не підтвердженою. Так, вказані доводи обвинувачених жодним доказом не підтверджені, а навпаки, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, детальниї аналіз яких наведено вище.

Так, оцінка фактичних обставин свідчить про таке. Ухвалами слідчих суддів Київського апеляційного суду надано дозволи на проведення такого негласного (розшукового) заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номерами мобільних телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та інших фігурантів, зняття інформації проводилось в межах строку дії дозволу. За результатами зафіксовано телефонне спілкування обвинувачених як між собою, так із іншими фігурантами, в якому вони, в завуальованій формі з використанням сленгу обговорювали обставини виготовлення психотропних речовин та її передачі з метою збуту, її кількість та вартість, які беззаперечно свідчать про те, що вони володіють інформацією про незаконну діяльність у цій сфері. Не дивлячись на те, що в цих розмовах прямим текстом не використовується назва психотропної речовини, однак зміст вказаних розмов переконливо свідчить про те, що мова йшла про обставини виготовлення, передачі, амфетаміну, а також у розмовах ОСОБА_16 про передачу канабісу, їх кількість та вартість. Крім того, мобільні телефони з картками мобільних операторів зв`язку за якими надано дозвіл на зняття інформації з транспортних (телекомунікаційних) мереж, вилучено в ході проведення, зокрема особистого обшуку обвинуваченого ОСОБА_13 , а також у обвинуваченого ОСОБА_16 за місцем його мешкання, та обвинувачені не заперечували факту користування даними номерами, лише зазначали, що вони не пам`ятають який саме номер телефону використовували на той час. Це в свою чергу лише підтверджує достовірність встановлених даних.

Зміст розмов дійсно свідчить, що абоненти, побоюючись викриття своїх протиправних дій в розмовах застосовували певну конспірацію.

Тому, показання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 про те, що вони не мають жодного відношення до даних кримінальних правопорушень та невизнання ними в судовому засіданні своєї вини у інкримінованих їм, кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає надуманими та такими, що суперечать доказам дослідженим в ході судового розгляду, і розцінює їх як обраний відповідно до свого розуміння спосіб захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані та в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію вчинених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, винуватість обвинувачених та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України, докази зібрані в порядку, встановленому КПК України. Жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів, як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані:

-за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання і перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

-за ч. 3 ст. 311 КК України, як незаконне придбання, зберігання і перевезення прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_13 колегія суддів вважає правильною.

Разом з тим, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_16 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації їх діям.

Так, колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_16 слід кваліфікувати:

-за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання і перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

-за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.

При цьому, суд вважає за необхідне виключити таку ознаку як перевезення ОСОБА_16 психотропної речовини та особливо небезпечного накротичного засобу, що були придбані ним особисто за невстановлених обставин, зважаючи на відсутність доказів тому, що він здійснив їх переміщення, а не отримав їх від інших осіб безпосередньо за місцем свого проживання.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_16 колегія суддів вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до "Списку № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено" в Таблиці 2 "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 року № 770, амфетамін являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Відповідно до "Списку № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено" в Таблиці 1 "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого даною Постановою, канабіс являється наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Також відповідно до "Списку № 1 Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю" в Таблиці IV, затвердженого даною Постановою, фенілнітропропен являється прекурсором, обіг якого обмежено і стосовного якого встановлються заходи контролю. Таким чином, їх придбання, виготовлення, зберігання та перевезення чинним законом заборонено. Це означає, що дії ОСОБА_13 та ОСОБА_16 мають ознаку незаконності. Обвинуваченим це було відомо, вони усвідомлювали суспільно небезпечний характер власних дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки, але бажали їх настання. Це підтверджує наявність в їх діях виключно прямого умислу. Вчинені ними кримінальні правопорушення є закінченими.

Встановлено, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , заздалегідь домовилися про виготовлення, зберігання та перевезення амфетаміну з метою його збуту. Домовленість мали місце до моменту виконання об`єктивної сторони злочину. Відповідно до їх домовленості ОСОБА_13 виготовляв амфетамін з метою його подальшого збуту ОСОБА_16 . Ці обставини свідчать, що злочин був вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, про спрямованість умислу обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_16 на збут психотропної речовини амфетамін, свідчить відповідні домовленості із особами на придбання амфетаміну, що підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в рамках даного кримінального провадження, які містять зміст розмов як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_16 , у завуальованій формі, якими підтверджується, що вони систематично вчинювали дії у сфері незаконного обігу психотропних речовин, у тому числі пов`язані із їх виготовленням ОСОБА_13 з метою подальшого збуту.

Вилучення, за місцем тимчасового проживання ОСОБА_13 предметів, які являють собою хімічне приладдя (колби, трубки, з`єднувачі тощо), різні рідини, а також прекурсор фенілнітропропен, що використовується для виготовлення амфетаміну, беззаперечно свідчать про виготовлення ОСОБА_13 амфетаміну з метою його збуту.

Маса, вилученої, в ході проведення обшуку в автомобілі, порошкоподібної речовини 1778,57 г із вмістом амфетаміну, масою 951,535 г, що є особливо великим розміром, спосіб її упакування з метою приховання дійсного вмісту пакету; маса, вилученої, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , порошкоподібної речовини 144,544 г із вмістом амфетаміну, масою 29,816 г, що є особливо великим розміром; а також знаходження амфетаміну в прозорих пакетиках; наявність у достатній кількості чистих поліетиленових пакетиків із пазовим замком, електронні ваги та дерев`яна дошка із нашаруваннями на їх поверхні амфетаміну, блокнот із записами, переконливо свідчать про направленість умислу обвинувачених на подальший збут амфетаміну.

Також те, що обвинувачені наркоманією не страждають, про що свідчить довідки, що останні на обліку лікаря-нарколога не перебувають, виключає зберігання перелічених речовин без мети збуту, та лише додатково вказує про їх намір, спрямований на подальший збут вищезазначеного амфетаміну.

Отже, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, та обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

В той же час відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний із злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Дослідивши та проаналізувавши всі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів приходить до висновку що в діях ОСОБА_16 є склад злочину, але склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а не ч. 2 ст. 307 КК України, з таких підстав.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 307 КК України, об`єктивною стороною злочину є незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, тобто наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину.

У постанові Пленуму ВС України від 26.04.2002 року № 4 "Про судовому практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" зазначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

При цьому, факультативною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є мета, яка впливає на кваліфікацію злочину (чи був умисел на збут, чи було просто зберігання).

Однак, органом досудового розслідування, відповідно до ст. 91 КПК України, не доведено ні об`єктивну сторону, ні суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_16 обвинуваченні.

Пред`являючи ОСОБА_16 обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно придбав, перевіз та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою збуту.

Оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду показання свідків, та обвинуваченого ОСОБА_16 , аналізуючи їх у співвідношенні одне із одним, а також із дослідженими письмовими доказами, колегія суддів дійшла висновку, що стороною обвинувачення не було доведено та не встановлено в ході судового розгляду той факт, що обвинувачений ОСОБА_16 незаконно придбавав, перевіз і зберігав наркотичний засіб - канабіс, саме з метою збуту. Мету збуту наркотичного засобу ОСОБА_16 ніяким способом та жодній особі зафіксовано не було.

Так, визначальними доказами обвинувачення ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 307 КК України на думку сторони обвинувачення, є вилучення у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 , речовини природного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта являється наркотичною речовиною канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 14,663 г, а також свідчення ОСОБА_16 , надані в ході проведення даного обшуку.

В той же час, свідчення отримані від ОСОБА_16 в ході проведення обшуку за місцем його проживання, суд не приймає до уваги, оскільки він їх надавав, будучи в статусі затриманої особи, якому не було роз`яснено, зокрема, право не говорити нічого з приводу підозри проти нього, не свідчити проти себе, тобто вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Коституцією та законами України, міжнародними договорами, про що детально зазначено вище в мотивувальній частині вироку.

Допитані в ході судового засідання свідки, на показання яких вказав прокурор, як на обставини, на яких ґрунтується обвинувачення пред`явлене ОСОБА_16 , не підтвердили жодним чином факт збуту обвинуваченим ОСОБА_16 наркотичних засобів будь-яким іншим особам.

Отже, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_16 мети збуту виявленої у нього речовини рослинного походження - канабіс.
При цьому обвинувачений ОСОБА_16 в ході його допиту показав, що придбав та зберігав канабіс з метою лише власного вживання, вказане не дає підстав вважати, що обвинувачений мав намір збути вказану особливо небезпечну наркотичну речовину, а навпаки спростовують дану кваліфікуючу ознаку, оскільки особливо небезпечну наркотичну речовину обвинувачений вживав самостійно, про що свідчить виявлений, в ході обшуку, на балконі, пристрій для його куріння.
Також, про відсутність у обвинуваченого мети збуту наркотичного засобу свідчить невеликий розмір, виявленого наркотичного засобу, а саме 14,663 г, і відсутність фасованих наркотичних засобів з однаковою вагою та об`ємом для зручності передачі можливому покупцю.
При цьому, навпаки, як вбачається із протоколу обшуку та відеозапису даної слідчої дії, наркотична речовина зберігалась у різних місцях, зокрема на кухні та на балконі, у декількох прозорих поліетиленових пакетиках, один із яких був звичайним пакетом, горловина якого зав`язана, у кожному з яких була різна кількість подрібненої речовини. Розмір наркотичної речовини, такий спосіб зберігання та упакування наркотичного засобу, виявлення пристрою для його куріння, свідчить лише про те, що ОСОБА_16 зберігав даний наркотичний засіб з метою власного вживання.
Також в ході обшуку не було виявлено та вилучено будь-яких предметів, на яких би містилися залишки речовини рослинного походження зеленого кольору. Крім того, як вбачається із висновку експерта № 170/5 від 28.10.2019 року на дерев`яній дошці, вилученій під час обшуку, містяться нашарування амфетаміну. Це в свою чергу лише додатково свідчить про відсутність у ОСОБА_16 умислу на збут вказаного наркотичного засобу.
Також пред`явлене обвинувачення ОСОБА_16 за ч. 2 ст.307 КК України не містить жодної належної інформації щодо факту збуту наркотичного засобу обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що всі ці обставини в сукупності не можуть свідчити про наявність у обвинуваченого умислу на збут наркотичного засобу - канабісу, а інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_16 мав намір збути, вилучений у нього, наркотичний засобів, у справі не встановлено.
Положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зважаючи на вищевикладене у даному випадку неможливо беззаперечно стверджувати про доведеність в діях ОСОБА_16 обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу злочину - мети збуту наркотичних засобів, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про мету ОСОБА_16 на збут даного наркотичного засобу іншим особам, - протилежні висновки, про наявність такої мети, є лише припущенням сторони обвинувачення, на яких не може ґрунтуватися пред`явлене обвинувачення. Представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України "поза розумним сумнівом".

Таким чином, у зв`язку з чим, за відсутності в справі переконливих даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 309 КК України. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого колегія суддів вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення

В обґрунтування перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 колегія суддів вважає, що із наданих обвинуваченням, вищенаведених і досліджених судом доказів, не вбачаються доведеними умисел та намір ОСОБА_16 на збут наркотичного засобу, так як ніяких доказів в обґрунтування цієї кваліфікуючої ознаки прокурором не надано і в судовому засіданні не встановлено, а дії обвинуваченого полягають в умисному незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, суд зауважує, що у зв`язку зі змінами в законодавстві, а саме набранням чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", запроваджено інститут кримінальних проступків у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.

Згаданим Законом, який набрав чинності 1 липня 2020 року, зокрема, внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України та викладено в новій редакції диспозицію та санкцію ч. 2 цієї статті. Питання щодо правозастосування зазначених законодавчих змін зумовлене виключенням кваліфікуючої ознаки "повторність" у ч. 2 ст. 309 КК України у попередній редакції, появою в цій частині кваліфікуючої категорії "вчинення діяння протягом року після засудження за цією статтею" та зміною видів і розмірів покарань у цих нормах.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_13 повинен бути засудженим:

-за ч. 3 ст. 307 КК України, за незаконне виготовлення, зберігання і перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

-за ч. 3 ст. 311 КК України, за незаконне придбання, зберігання і перевезення прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

ОСОБА_16 повинен бути засудженим:

-за ч. 3 ст. 307 КК України, за незаконне виготовлення, придбання, зберігання і перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

-за ч. 1 ст. 309 КК України, за незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, обставини їх вчинення, дані про осіб обвинувачених й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, у межах санкцій визначених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 вчинили особливо тяжкі злочини, а ОСОБА_16 також ще і кримінальний простопук. Дані кримінальні правопорушення є умисними та вчинені в сфері обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.

Також, суд зауважує, що кримінальні правопорушення, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, відносяться до кримінальних правопорушень підвищеної суспільної небезпеки. Незаконне виготовлення, перевезення, зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини, а також придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів з аналогічною метою, відповідальність за що передбачена ст. 307 КК України, перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит, зокрема, на психотропні речовини та наркотичні засоби.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом відповідно до ст. 67 КК України, визнається рецидив злочину, оскільки останній раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, зокрема проти власності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_13 вказує на те, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має місце реєстрації, однак постійного місця проживання не має, на обілках у лікаря-психітра та лікаря-нарколога не перебуває, не працював і не займався суспільно корисною роботою, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності його особи, не одружений.

Також, судом враховується, що ОСОБА_13 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи незняті та непогашені судимості, на шлях виправлення не став, не відбувши, призначене покарання, перебуваючи в розшуку, знову вчинив нові злочини, один з яких законом віднесено до категорії особливо тяжких злочинів. З огляду на ці обставини в поєднані їх з характером та обсягом вчинених суспільно-небезечних дій, суд вважає, що ОСОБА_13 фактично не виявляє реального адекватного критичного ставлення до власної протиправної поведінки, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, не бажання змінити своє ставлення до особистого життя та підвищену суспільну небезпеку.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_16 вказує на те, що він раніше не судимий, має місце реєстрації та місце постійного проживання в м. Києві, є особою молодого віку, має середню спеціальну освіту, згідно відомостей, наданих дільничним інспектором характеризується з посередньої сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, неодружений, на даний момент офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності його особи.

Окрім цього, врахуванню підлягає загально-небезпечний характер дій, вчинених обвинуваченими та їх особисте ставлення до вчиненого, які, вину у скоєнні кримінальних правопорушень так і не визнали, не зважаючи на її доведеність.

Обвинувачені не є інвалідами, не досягли пенсійного віку, та не є військовослужбовцями.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Із урахуванням обставин вчинення злочинів, їх кількості, тяжкості та суспільної небезпеки, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинувачених, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку останніх під час вчинення кримінальних правопорушення, та характеризують поведінку після їх вчинення, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також даних про осіб обвинувачених, суд приходить до висновку, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 необхідно призначити покарання за вчинення кожного злочину у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна, а також ОСОБА_16 за вчинення кримінального проступку призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк. При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, оскільки обвинувачений ОСОБА_13 вчинив злочини невідбувши покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 51 000 гривень, призначене за попереднім вироком Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року, яким скасовано вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11.03.2016 року, в частині заходу примусу, з урахуванням змін, внесених постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2018 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ст. 231 КК України, то остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд призначає за правилами ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до покарання у даному кримінальному провадженні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, із самостійним виконанням покарання у виді штрафу у розмірі 51 000 грн., на підставі ч. 3 ст.72 КК України.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинувачених є достатньою для виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про осіб обвинувачених.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити ОСОБА_13 та ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу, зважаючи на необхідність засудження обвинувачених з ізоляцією від суспільства, з метою недопущення ухилення обвинувачених від відбування покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому суд вважає доцільним скасувати арешти, накладені, на речові докази, ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва 17.09.2019 року, справа № 761/33757/19, провадження № 1-кс/761/23269/2019 (т.5 а.с.226-229), від 17.09.2019 року справа № 761/33760/19, провадження № 1-кс/761/23272/2019 (т.5 а.с.230-237).

Крім того, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 39 610 грн. 79 коп.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 126, 174, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 65-69, 70, 71, 72, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_13 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна;

за ч. 3 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за вироком Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року, з урахуванням змін, внесених постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2018 року, і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років та штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_13 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23.08.2019 року.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_13 утримувати в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

ОСОБА_16 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_16 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23.08.2019 року.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_16 утримувати в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_48 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_49 ) та ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_50 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_51 ) в рівних частинах на користь держави України, - 39 610 (тридцять дев`ять тисяч шістсот десять) грн. 79 коп. витрат на залучення експерта.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили: порошкоподібну речовину світлого кольору, обгорнуту в синій поліетиленовий пакет та офольгований папір, масою 1,8 кг (з первинним упакуванням); тканину білого кольору; змиви з ручок білого поліетиленогового пакету з написом "Сільпо"; білий поліетиленовий пакет з написом "Сільпо", вилучені під час проведення обшуку 23.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , на АЗС "АМІС"; поліетиленовий прозорий пакет із вмістом у ньому подрібненої речовини зеленого кольору масою 17 г (з первинним упакуванням); блокнот із записами; дерев`яну дошку із нашаруванням речовини білого кольору; чотири прозорі поліетиленові пакети із вмістом речовини білого кольору; предмет схожий на ваги; три згортки із поліетилену, у яких знаходиться подрібнена речовина природного походження зеленого кольору; пластикову ємкість із написом "Tic Tak", у якій розташовані округлі речовини схожі на зерна; прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору масою 140 г (з упакуванням), вилучені під час проведення обшуку 23.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 ; скляну ємкість типу колба великих розмірів; скляну ємкість типу колба великих розмірів; скляний трубчатий перехідник; 4 скляні палички; три скляні ємкості об`ємом 5 літрів та три скляні ємності об`ємом 3 літри; 3 скляні трубки різної довжини в середині яких знаходиться скляні спіралі; протигаз чорного кольору з комплектом фільтру зеленого кольору; кристалоподібну речовину жовтого кольору; дві полімерні ємкості білого кольору типу каністра, об`ємом 20 літрів, з вмістом прозорої рідини невідомого походження; одну полімерну ємкість синього кольору, об`ємом 20 літрів, з вмістом рідини темного кольору невідомого походження; одну полімерну ємкість білого кольору, об`ємом 10 літрів, з вмістом прозорої рідини невідомого походження; 4 рулони фольги по 10 метрів кожен, вилучені під час проведення обшуку 24 серпня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , - знищити; мобільний телефон "Nokia" IMEI: НОМЕР_12 з сім-картою с/н: НОМЕР_13 ; мобільний телефон "Nokia" IMEI: НОМЕР_14 з сім-картою с/н: НОМЕР_15 ; мобільний телефон "Nokia" IMEI: НОМЕР_16 з сім-картою с/н: НОМЕР_17 ; грошові кошти в сумі 305 доларів США: три купюри номіналом 100 доларів США серії: LB36721835E, МС04272880А, LF13671026H та 1 купюра номіналом 5 доларів США серія МА73746580А; мобільний телефон "Nokia" IMEI1: НОМЕР_31 , IMEI2: НОМЕР_32 , з сім-картою; грошові кошти в сумі 9 000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень (18 купюр); мобільний телефони "SAMSUNG" IMEI 1: НОМЕР_19 ; IMEI 2: НОМЕР_20 . - конфіскувати на користь держави; ланцюжок з хрестиком, виготовлені з металу світлого кольору повернути ОСОБА_13 ; посвідчення працівника поліції на імя ОСОБА_24 , видано 20.04.2018 ГУНП в Київській області серія КОП №008281; спеціальний жетон "Поліція" № 0174933; картка-замісник №17 на зброю ПМ 9мм ТХ № НОМЕР_52 , - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000725, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2018 року; мобільні телефони марки "Samsung" IMEI: НОМЕР_53 , імеі2: НОМЕР_54 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_55 ; "Samsung" IMEI: НОМЕР_56 , імеі2: НОМЕР_57 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_27 ; - залишити у користуванні ОСОБА_27 ; мобільний телефони марки "Iphone X" чорного кольору, в червоному чохлі IMEI 1: НОМЕР_58 , з сім-картою мобільного оператора ТОВ "лайфселл" НОМЕР_59 , - залишити у користуванні ОСОБА_105 ; автомобіль марки "MERSEDES BENZ", литовська реєстрація номерних знаків НОМЕР_42 , з номером кузова НОМЕР_18 , з полісом страхування F708996 та українським полісом НОМЕР_60 , - залишити у користуванні законного володільця (власника) ОСОБА_106 .

Арешт, накладений на перелічені речові докази згідно ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року справа № 761/33757/19, провадження № 1-кс/761/23269/2019 та справа № 761/33760/19, провадження № 1-кс/761/23272/2019, - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку визначеному КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_107 - ОСОБА_108