Справа № 362/3809/19
Провадження № 1-кп-32/21
В И Р О К
іменем України

05 серпня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048 від 27.05.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, українця, який має вищу освіту, одружений, працює менеджером відділу продаж ТОВ «Сатурн-Логістик», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2018 року близько 19 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням м. Узин с. Лосятин, Васильківського р-ну, Київської області, в напрямку руху до м. Узин, на відстані 1 кв. 26 м. до інформаційної стели «Васильківський р-н», в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та вимог пункту 34. «дорожня розмітка 1.1» ПДР, відповідно яка «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах», перетнув суцільну осьову лінію розділення зустрічних транспортних потоків протилежних напрямків та виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив лобове зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 112 від 14.05.2019:

1. У гр. ОСОБА_4 , 1976 р.н. мали місце тілесні ушкодження: перелом правого надколінника.

2. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних в ухвалі, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

3. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 12-2/182 від 11.03.2019:

1.Зіткнення автомобіля «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на смузі для руху в напрямку до с. Лосятин, перед початком зображеного на схемі осипу (позначка 4 схеми до протоколу ОМП). Встановити де відносно елементів дороги відбулося зіткнення даних транспортних засобів не надається можливим, через відсутність в матеріалах кримінального провадження необхідного для цього комплексу слідової інформації.

2.В момент первинного контакту автомобіль марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 контактував передньою правою частиною з передньою правою частиною автомобіля «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

3.В момент первинного контакту повздовжні осі автомобілів «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташовувалися під кутом близько 175+ 50.

Згідно інженерно технічної експертизи № 12-1/686 від 11.05.2019:

1.За даних дорожніх обставин водій автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

2.За даних дорожніх обставин водій автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом застосування термінового гальмування, в зв`язку з тим, що навіть зупинка його автомобіля не виключала можливості зіткнення так, як зустрічний автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 не гальмувався.

3.В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідностей вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

4.За даних дорожній обставин водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України.

5.При виконанні п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на що у нього не було перешкод технічного характеру.

6.В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимог п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України.

7.За даних обставин, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам п.п. 10.1 та 34. «дорожня розмітка 1.1» Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину не визнав повністю, показав, що 26 травня 2018 року після 19 годин він із пасажирами їхав на автомобілі «Рено» в напрямку м.Узин, він був за кермом, раптово з грунтової дороги зліва виїхав автомобіль «ВАЗ» одразу на його полосу руху, він спочатку посигналив, потім включив фари, дещо пригальмував, наполовину натиснувши на педаль гальм, але «ВАЗ» продовжував рух назустріч зустрічною для себе та попутною для нього полосою двохрядної дороги, тому з метою уникнення зіткнення та збереження життя, він відпустив гальма та виїхав на зустрічну смугу, однак надалі автомобіль «ВАЗ» раптово виїхав на ту ж полосу, де вже рухався автомобіль «Рено», тому відбулося зіткнення передніми частинами автомобілів. Водій «ВАЗ» на місці ДТП не скаржився на суттєві ушкодження, визнав свою провину у ДТП, обіцяв відшкодувати збитки. Вважав, що зіткнення відбулося з вини потерпілого, який здійснював небезпечні маневри на замалій для належного реагування відстані між автомобілями, чим створив аварійну ситуацію. Він сам вимушено порушив ПДР України для відвернення більш тяжких наслідків. Просив виправдати його.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, експерта, письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ввечері 26.05.2018 року він вжив пива, коли йому повідомили про погіршення стану здоров`я батька, вирішив поїхати до нього для надання допомоги, із двору взяв службовий автомобіль «ВАЗ», який був закріплений за ним, хоч і не мав права керування, виїжджаючи із грунтової дороги, він бачив автомобіль «Рено», який наближався по автодорозі праворуч, але не заважав виїзду, він виїхав на головну дорогу, повернув праворуч, та почав рух по своїй полосі, яка була вільна. Однак раптово автомобіль «Рено» змінив напрямок руху та виїхав назустріч йому на його полосі, де й сталося лобове зіткнення. Наполягав, що маневр здійснював виключно в межах своєї полоси руху та не виїжджав на зустрічну полосу. Перелом лікарі виявили пізніше, оскільки спочатку з огляду на інвалідність з народження він не відчув занадто значних змін стану здоров`я, але біль у коліні не проходила, тому наступного дня йому зробили рентгензнімок і встановили остаточний діагноз. Просив не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності, оскільки будь-яких претензій до нього не має.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 показали, що перебували в якості пасажирів у автомобілі «Рено», яким керував обвинувачений, бачили, як із грунтової дороги зліва раптово назустріч їм виїхав автомобіль «ВАЗ», тому для уникнення зіткнення обвинувачений повернув кермо ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, де й відбулося зіткнення.

Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав свої висновки за результатами дослідження обставин ДТП, посилаючись на те, що водій автомобіля «Рено» з технічної точки зору мав можливість уникнути зіткнення за умови дотримання ПДР України, зокрема гальмування в межах своєї полоси руху.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.05.2018 року, фототаблицею та схемою до протоколу, де зафіксована проїзна частина, її розміри, розташування автомобілів, сліди гальмування та зіткнення, інше (т.1 а.с.120-131);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2019 року за участю потерпілого, якими підтверджуються обставини виникнення ДТП (т.1 а.с.142-151);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2019 року за участю ОСОБА_6 , з яких вбачається часткове підтвердження обставин виникнення ДТП (т.1 а.с.132-140);

-висновком експерта № 12-2/254 від 04.03.2019 року, яким підтверджується те, що несправності автомобіля «ВАЗ» виникли внаслідок ДТП (т.1 а.с.153-156);

-висновком експерта № 12-1/2365 від 26.12.2018 року, яким підтверджується те, що несправності автомобіля «Рено» виникли внаслідок ДТП (т.1 а.с.158-166);

-висновком експерта № 12-2/182 від 11.03.2019 року, яким підтверджується те, що зіткнення автомобіля «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на смузі для руху в напрямку до с. Лосятин, перед початком зображеного на схемі осипу (позначка 4 схеми до протоколу ОМП). В момент первинного контакту автомобіль марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 контактував передньою правою частиною з передньою правою частиною автомобіля «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В момент первинного контакту повздовжні осі автомобілів «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташовувалися під кутом близько 175+ 50 (т.1 а.с.168-172);

-висновком експерта № 12-1/686 від 11.05.2019 року, яким підтверджується те, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин водій автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом застосування термінового гальмування, в зв`язку з тим, що навіть зупинка його автомобіля не виключала можливості зіткнення так, як зустрічний автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 не гальмувався. В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідностей вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. За даних дорожній обставин водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України. При виконанні п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на що у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимог п. 10.1 та розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України. За даних обставин, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам п.п. 10.1 та 34. «дорожня розмітка 1.1» Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.174-178);

- висновком судово-медичної експертизи № 112 від 14.05.2019, яким підтверджується те, що у ОСОБА_4 , 1976 р.н. мали місце тілесні ушкодження: перелом правого надколінника. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних в ухвалі, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (т.1 а.с.141);

-фототаблицями з місця ДТП, де зафіксована проїзна частина, інше (т.2 а.с.66-69).

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину частково узгоджується із його показами під час судового розгляду, оскільки з них вбачається, що він дійсно під час керування транспортним засобом при виникненні небезпеки для руху, всупереч приписам ПДР України не застосував екстрене гальмування, натомість змінив напрямок руху, пересік суцільну лінію розмітки та виїхав на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення транспортних засобів саме на полосі зустрічного руху, а також травмування потерпілого.

При цьому посилання на необхідність здійснення саме таких маневрів для уникнення зіткнення з метою усунення більш тяжких наслідків суперечать прямим приписам ПДР України. Ніким не оспорено факт розташування місця зіткнення саме в межах зустрічної полоси відносно напрямку руху автомобіля під керування ОСОБА_6 , що вказує на необґрунтованість відповідних доводів сторони захисту та можливість уникнення ДТП у випадку суворого дотримання ПДР України водієм ОСОБА_6 , а саме застосування екстреного гальмування в межах своєї полоси руху, що виключило б можливість зіткнення в межах іншої полоси руху. Крім того, замість передбаченого ПДР України єдиного можливого у даній дорожній ситуації способу уникнення зіткнення він за його твердженнями застосовував звукові та світлові сигнали, що ПДР України не передбачено.

Доводи сторони захисту про наявність вини іншого водія у дорожньо-транспортній пригоді, не спростовують винності також і самого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки висновки про його винуватість узгоджуються із місцем зіткнення, дорожніми умовами та характером пошкоджень транспортних засобів.

Посилання сторони захисту на недопустимість доказів, зокрема, з огляду на неповноту викладених в них відомостей, суд вважає необґрунтованими.

В іншій частині протирічливі, непослідовні і взаємонеузгоджені показання обвинуваченого суд вважає неправдивими і розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне діяння або ж уникнути такої відповідальності.

Так, аналіз свідчень обвинуваченого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині заперечень наявності обставин виникнення ДТП, зокрема щодо раптового виїзду автомобіля «ВАЗ» із другорядної дороги саме на його полосу руху із послідуючим раптовим перестроюванням у межі зустрічної полоси руху, неправдивими, оскільки вони не узгоджуються із висновками експертиз, показанням експерта, а також не узгоджуються із іншими наявними у справі належними і допустимими доказами, зокрема в частині відстаней та часу настання відповідних подій щодо зміни дорожньої обстановки.

Аналогічні показання потерпілого суд вважає можливим покласти в основу вироку, оскільки вони узгоджуються із висновками проведених у справі експертиз. Достатніх підстав сумніватись в об`єктивності таких показань судом не встановлено.

Покази свідків не спростовують зазначених у обвинувальному акті обставин виникнення та механізму ДТП, а частково й підтверджують розвиток дорожньої ситуації.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу скоїти ДТП узгоджуються із висновками суду про наявність у вчиненому ним діянні необережної форми вини, що є характерним для визначення складу інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вислухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та аналізуючи зібрані по справі письмові і речові докази, суд вважає, що доводи захисту щодо відсутності у обвинуваченого технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, не доведені належними і допустимими доказами, однак спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які зазначені вище і покладені в основу висновків суду про винуватість ОСОБА_6 .

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинуваченого у вчиненні вказаних вище діянь.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки керуючи транспортним засобом він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу пробації.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання немає.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, має постійне місце роботи та офіційне джерело доходу, враховуючи стан його здоров`я, вік, сімейний стан, думку потерпілого, який заперечив проти призначення покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України при визначенні розміру штрафу слід враховувати редакцію інкримінованої статті, яка була чинною станом на час скоєння злочину, оскільки подальші зміни до ст.286 КК України погіршили становище обвинуваченого з огляду на збільшення розмірів штрафу як виду покарання, тому не мають зворотної дії у часі.

Суд також вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та грубим порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху України, крім того, станом на час судового розгляду він не має офіційного місця роботи, характер якої був би пов`язаний із необхідністю керуванням транспортними засобами.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Речові докази автомобілі, які зберігаються на автомобільній стоянці за адресою: АДРЕСА_3 , слід повернути законним володільцям, відомості про яких у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 6 146 гривень.

Речові докази: автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власникам або законним володільцям за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1