Справа № 347/1809/19
Провадження № 1-кп/347/32/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:

Головуючої судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

З участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів, Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 24.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр.України, не працюючої, раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 завдала ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при слідуючих обставинах :

24 жовтня 2018 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин по вул. Глібківській в с. Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області, між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт.

В ході конфлікту ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, тримаючи в руках скляну банку, нанесла нею удар по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани тім`яно-потиличної ділянки голови зліва.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи різана рана тім`яно- потиличної ділянки голови зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10 593,56 грн та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечила, пояснила, що із потерпілим в справі вони перебувають у довготривалих неприязних відносинах. 24.10.2018 року біля 9 год ОСОБА_7 наздогнав її на вулиці в той час як вона несла до сусідки молоко в скляній півлітровій банці, та став завдавати їй ударів, бив по голові по різних ділянках тіла. В свою чергу вона стала оборонятись та не заперечує, що в ході своєї самооборони, могла відштовхувати ОСОБА_6 , однак умисних ударів останньому вона не наносила. Звідки в потерпілого описані у висновку судово-медичної експертизи наявні такі тілесні ушкодження їй не відомо. Банка , яка була в неї в руках із молоком була без кришки та в ході завдання їй ударів ОСОБА_8 , впала і вказаною банкою в ділянку голови потерпілого вона не завдавала ударів. До того як ОСОБА_8 її наздогнав в нього не було ніяких видимих тілесних ушкоджень. Першим конфлікт розпочав сам ОСОБА_7 а вона в свою чергу виключно оборонялась від ударів останнього. Просить її виправдати.

Заявлений потерпілим в справі цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнає, як безпідставний та не доведений, просить в позові відмовити.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою в справі, її винність доводиться поясненням потерпілого ОСОБА_6 , поясненнями свідків допитаних в ході судового розгляду справи по суті та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а зокрема:

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що більше п`яти років вони із сусідами ОСОБА_9 перебувають в неприязних відносинах. Так, 24.10.2018 року ранком він помітив на своїй земельній ділянці гілки дерев, які умисно йому накидала сусідка ОСОБА_9 . Зібравши ті гілки він перекинув назад на земельну ділянку ОСОБА_9 . Біля 9 год побачив ОСОБА_10 , яка вийшла із дому з півлітровою банкою з молоком в руках та стала в його сторону виражатись нецензурною лайкою, після чого наблизившись нанесла йому удар банкою в ділянку голови. Він обороняючись відштовхував від себе ОСОБА_10 та в цей час до них надбігла мати обвинуваченої із дерев`яною палкою в руках, яку він також відштовхував від себе. Склянну банку, без кришки, яку мала в руках ОСОБА_10 остання кинула в його автомобіль, де банка розбилась та в наслідок чого було спричинено механічні пошкодження автомобіля у вигляді вмятин. Після чого обвинувачена разом із свою матір`ю пішли до себе додому, звідки ОСОБА_10 кидала в його автомобіль камінням. Зайшовши до хати він побачив кров в ділянці голови та викликав швидку медичну допомогу, після чого вже в Косівській ЦРЛ йому була надана медична допомога а саме накладено шви на рану голови.

Заявлений ним цивільний позов в збільшеному вигляді про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав та просив задоволити в повному обсязі з підстав викладених в ньому.

Свідок ОСОБА_11 , мати обвинуваченої в справі, пояснила, що напередодні 24.10.2018 року на земельній ділянці ОСОБА_6 їх односельчанин обрізав великі гілки дерев, які впали на їхню земельну ділянку. Її дочка ОСОБА_10 взяла ті гілки та перекинула на земельну ділянку ОСОБА_12 . ОСОБА_13 біля 09 год. 24.10.2018 року ОСОБА_10 взяла півлітрову банку із молоком яку мала віднести до сусідки, та через деякий час вона почула із вулиці крик дочки. Вибігши на вулицю бачила як ОСОБА_7 завдавав ударів ОСОБА_10 та утримував її за волосся. Фактично ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_10 на вулиці де став завдавати умисно ударів і побоїв. Вони із дочкою оборонялись від ОСОБА_6 , який вже не вперше б`є їх та постійно провокує сварки.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із потерпілим та обвинуваченою. 24.10.2018 року вона, перебуваючи в себе вдома на кухні почула із вулиці крики та сварку, виглянувши у вікно побачила як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сваряться. Чула як ОСОБА_10 висловлювалась в сторону потерпілого нецензурними словами. Потім, побачила, як в процесі цієї сварки, ОСОБА_10 тримаючи в руках якийсь предмет, із розмаху завдала цим предметом удар по голові ОСОБА_6 , після чого останній зловив її за груди та відштовхнув від себе. ОСОБА_10 кинула щось в автомобіль ОСОБА_8 , після чого вона почула звук розбитого скла. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 протягом тривалого часу перебувають в неприязних відносинах між собою, періодично між ними виникають сварки.

Згідно висновку експерта № 130 від 06.12.2018 року (а.с.138- 139) у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: різана рана тім`яно-потиличної ділянки голови зліва, що викликало необхідність проведення оперативного втручання: ПХО (первинна хірургічна обробка рани) проведеної 24.10.2018 р. в Косівській центральній районній лікарні, яка спричинена від однократної дії предмета, що має ріжучий край, на що вказують морфологічні данні: краї рани рівні, кути загострені, могла утворитися незадовго до моменту звернення за медичною допомогою і відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер та розташування тілесного ушкодження, нехарактерно, що різана рана тім`яно-потиличної ділянки голови могла бути спричинена внаслідок падіння г-на ОСОБА_6 на площині та ударі до твердого тупого предмета.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2018 року (а.с.143)

- протоколом огляду місця події від 26.10.2018 року з долученими до нього фототаблицями, яким зафіксовано час та місце вчинення кримінального правопорушення, що мало місце по вул. Глібківській в с.Старі Кути Косівського району.

Відношенням директора КНП «Косівської ЦРЛ» ОСОБА_17 (а.с.149) стверджено, що ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні з 24.10.2018 року не перебував. 24.10.2018 року звернувся до травматолога поліклініки КНП «Косівська ЦРЛ» з діагнозом «ЗЧМТ?», забійна рана тім`яної потиличної ділянки голови зліва. До лікаря невролога поліклініки не звертався.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2019 року з долученими до нього фототаблицями (а.с.157-163) підтверджено факт конфлікту між обвинуваченою та потерпілим в ході якого останньому було спричинено тілесне ушкодження. Слідчий експеримент проведено за участю потерпілого та обвинуваченої із здійсненням детального опису самої події.

Так, невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому, а саме заперечення нею факту умисного завдання удару ОСОБА_18 , спростовується цілком логічними, узгодженими між собою та послідовними показаннями свідка ОСОБА_11 яка підтвердила , що між її дочкою та потерпілим мав місце конфлікт та шарпанина. Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила, що бачила, як саме обвинувачена ОСОБА_10 маючи в руках якийсь предмет замахнувшись із розмаху завдала цим предметом в ділянку голови потерпілого. Сама ж обвинувачена в справі ОСОБА_10 підтвердила , що в потерпілого на час конфлікту та сварки із нею, тобто біля 09 год. 24.10.2018 року не було жодних видимих слідів тілесних ушкоджень, при чому остання не заперечила можливість завдання удару потерпілому, в тому числі і банкою без кришки, однак мотивує це своїм самозахистом та відсутністю умислу на заподіяння таких тілесних ушкоджень.

Заперечення своєї вини та посилання обвинуваченої, що наявні в потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись не від її умисних дій є голослівними припущеннями, нічим не підтверджені та надані з метою самозахисту та уникнення відповідальності.

Таким чином жодними належними та допустимими доказами не спростовано факту наявності в потерпілого ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що зафіксовано висновоком судово-медичної експертизи № 130 від 06.12.2018 року. Посилання обвинуваченої, на те що за висновком експерта рана в потерпілого є різаною та невстановленим є механізм її утворення, спростовується поясненнями самої обвинуваченої, яка не заперечила що мала в руках півлітрову банку із молоком, без кришки, показаннями свідка ОСОБА_19 яка підтвердила факт завдання обвинуваченою із розмаху предметом, який остання тримала в руках по голові потерпілого. В судовом засіданні беззаперечено встановлено, що таким предметом в руках обвинуваченої була саме півлітрова банка без кришки. Окрім того сама ж обвинувачена підтвердила, що на момент її конфлікту із ОСОБА_20 в останього не було ніяких видимих тілесних ушкоджень.

Долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження копія вироку Косівського районного суду від 28.05.2020 року, ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 16.12.2020 року та копія обвинувального акту щодо ОСОБА_6 про його обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, не може слугувати підставою для виправдання дій обвинуваченої в цій справі ОСОБА_5 , так як дії як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 розмежовані по кожному зокрема в межах пред"явлених їм звинувачень.

Сукупністю досліджених доказів підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та завданою шкодою здоров`ю потерпілого.

Мотивом дій обвинуваченої в справі стали особисті тривалі неприязні відносини з потерпілим, що підтверджено поясненнями останніх та поясненнями свідків допитаних в судовому засіданні.

На підставі досліджених письмових доказів по справі, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого діяння і її умисні дії, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу обвинуваченої.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає те, що ОСОБА_5 , на обліку у наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи особу ОСОБА_5 яка відповідно до характеристики Старокутської сільської ради виданої за № 250 від 27.08.2019 року, за місцем проживання характеризується позитивно. А також враховуючи тяжкість злочину, його наслідки для потерпілого, який бажає призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання в виді штрафу в межах передбачених санкцією ч.2 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Що стосується заявленого потерпілим ОСОБА_6 , цивільного позову то суд вважає, що такий підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_21 в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, як не доведені в судовому засіданні.

Так, за вимогами позовної заяви в збільшеному розмірі (а.с.111- 114), потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_5 заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 10593,56 грн та 20 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди .

На підтвердження понесених ним матеріальних витрат, потерпілим долучено до матеріалів справи копію звіту №230620ИК від 23.06.2020 року із висновку якого вбачається , що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Renault Grand Scenic 2005 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження його транспортного засобу станом на час виконання цього дослідження становить 7593,56 грн., вартість експертного дослідження складає 2000 грн а також потерпілий посилається на те, що вартість матеріальної шкоди в сумі 1000 грн ним затрачено на лікування. Суд звертає увагу, що транспортний засіб - автомобіль, на пошкодження якого та відшкодування матеріальної шкоди посилається потерпілий, в межах пред"явленого обвинувачення ОСОБА_10 - не визнаний речовим доказом та не був предметом огляду чи дослідження в ході проведення досудового розслідуваання. Таким чином заявлена потерпілим матеріальна шкода не підтверджена жодними належними та допустимими доказами а відтак не підлягає до задоволення.

Що стосується заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди заявленої потерпілим в сумі 20 000 грн, то така підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 3 ст. 23 цього кодексу, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченої потерпілий ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потребував надання медичної допомоги, в зв`язку з чим переніс моральні страждання та терпів фізичний біль.

З урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, характеру нанесених тілесних ушкоджень, а також враховуючи поведінку самого потерпілого, який брав безпосередню участь в конфлікті, що виник між ним, обвинуваченою у цій справі та її матір`ю, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування завданої моральної шкоди з обвинуваченої на користь потерпілого слід стягнути 1 000,00 грн.

Судові витрати в кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 1000 грн у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя: ОСОБА_1