Справа № 539/2060/21
Провадження №1-кп/548/161/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2021 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0001548 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч.2 ст. 311, ч. 2 ст. 306 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 3 ст. 321, ч. 2 ст. 311 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0001548 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч.2 ст. 311, ч. 2 ст. 306 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 3 ст. 321, ч. 2 ст. 311 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали, як наслідок, обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, на його переконання є дійсними.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також їх захисники заперечували проти продовження запобіжного заходу та прохали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою в інкримінованих їй злочинах, а також те, що обвинувачена не має міцних соціальних зав`язків, офіційно не працююча, раніше в силу ст. 89 КК України не судима, тому намагаючись уникнути покарання може переховуватись від суду, та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки всі свідки не допитані в судовому засіданні, тобто існують ризики передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, у даному випадку кримінальне правопорушення яке інкримінується обвинуваченій є тяжким злочином. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні. Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 .
На даному етапі судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, суду не надано переконливих доказів щодо необхідності скасування запобіжного заходу обвинуваченому.
Суд вважає, що на теперішній час, запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків в їх сукупності і запобігти вказаним ризикам.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. Проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональних зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Тому, клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.
При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч.2 ст. 311, ч. 2 ст. 306 КК України, продовжити на 60 днів, тобто з 02.08.2021 до 30.10.2021 року, включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1