Дата документу 17.08.2021
Справа № 334/5851/21
Провадження № 1-кс/334/1435/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника особи, в якої було вилучено майно, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна в межах кримінального провадження №0001246 від 7 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 7 серпня 2021 року приблизно о 17.35 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 210994» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині пр. Соборному зі сторони вул. А. Чабанова в напрямку вул. Пштової в м. Запоріжжя на регульованому перехресті пр. Соборного та вул. Дніпровсьої скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину пр. Соборного по пішохідному переходу на забороняючий червоний сигнал світлофора, справа наліво по ходу руху автомобіля. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні пошкодження та була доставлена до лікарні.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч.1 ст. 286 КК України.

7 серпня 2021 року після закінчення огляду місця події було вилучено автомобіль «ВАЗ-210994» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було доставлено на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля за участю якого було скоєно ДТП, а саме автомобіля «ВАЗ-210994» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «ВАЗ-210994» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та авто технічну експертизу, для чого потрібен вказаний транспортний засіб.

Вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-210994» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник особи, в якої було вилучено майно, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував можливість задоволення клопотання, вказавши, що з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи,має право звертатися лише прокурор, а не слідчий. Окрім того, вилучений автомобіль використовується власником, що має ряд хронічних захворювань.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчий суддя вважає, що клопотання подане належним суб`єктом.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортний засіб, має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_7 про арешт майна.

Слідчому забезпечити збереженість майна на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 17 серпня 2021 року 12.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1