КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Українка Обухівського району Київської області, є громадянином України, офіційно не одружений, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (альтернативне місце проживання: АДРЕСА_2 ), раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 301 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком до 27 квітня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох умисних кримінальних правопорушень, зокрема і особливо тяжкого злочину, спрямованого проти малолітніх дітей, має схильність до ведення кримінально-протиправного способу життя, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, що в сукупності із обставинами кримінального провадження вказує на підвищену вірогідність того, що він, не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, суд врахував, що дії підозрюваного були пов`язані із примушуванням малолітніх дітей щодо вчинення ними певних дій аморального характеру, і він може незаконно впливати на вказаних осіб та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби або особистого зобов`язання.
Як вказує сторона захисту, ухвала слідчого судді є незаконною та безпідставною, оскільки посилання суду на тяжкість інкримінованих правопорушень, як на підставу застосування запобіжного заходу, суперечить позиції ЄСПЛ з цього питання.

Також апелянт звертає увагу на необґрунтованість твердження про те, що підозрюваний саме примушувавмалолітніх дітей до створення предметів порнографічного характеру, оскільки матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, не містять підтвердження цього.
Захисник акцентує, що ОСОБА_6 проживає з цивільною дружиною, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з`являється на всі виклики слідчого та суду добровільно, а також розкаюється у вчинених діях.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № №0001501 від 26 жовтня 2020 року.
27 лютого 2021 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 301 КК України.
01 березня 2021 року старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком до 27 квітня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м Києва від 05 березня 2021 року задоволено вказане клопотання та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 квітня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК Українисудом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, які містять достатньо відповідних даних, отриманих у ході досудового розслідування, що вказують на це.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність усіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених Главою 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість наявності підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер вчинених злочинів, схильність до ведення кримінально-протиправного способу життя, відсутність стійких соціальних зв`язків, застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний чтан, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірним у колегії судді немає.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, посилання захисника на те, що до підозрюваного можливо застосувати інший запобіжний захід, зокрема домашній арешт у певний період доби або особисте зобов`язання, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком до 27 квітня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2260/2021
Єдиний унікальний номер справи 761/7958/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1