БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/747/2021
Провадження № 1-кс/497/405/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
31.05.21 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000170 від 29.04.2021 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке 31.05.2021 року передано на розгляд слідчого судді.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 27.05.2021 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав свій мобільний телефон, яким користується, марки «HUAWEI» Р smart 2019 синього кольору, у виключеному стані, та сім картку оператора «Київстар» ( НОМЕР_1 ), та записку з номером графічного ключа « НОМЕР_2 ». Зі слів ОСОБА_5 , він користувався зазначеним телефоном і мобільним номером, коли він та троє його знайомих вчинили крадіжки 29.04.2021 року в магазинах, в с. Каракурт і в с. Василівка Болградського району, Одеської області.

Враховуючи, що вилучений мобільний телефон та сім-картка оператора «Київстар» мають важливе значення для подальшого їх використання як речових доказів, проведення його огляду на якому може міститися інформація щодо вчинення даних крадіжок, вони мають значення речових доказів, у зв`язку з цим слідчий вважає, що є необхідність у накладанні на них арешту, що обумовлено в першу чергу необхідністю збереження речового доказу та законністю використання його у ході подальшого досудового розслідування та в суді.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Надав пояснення з підстав добровільної видачі мобільного телефону.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000170 від 29.04.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України за заявами:

- ОСОБА_6 за фактом крадіжки в ніч на 29.04.2021 року з приміщення магазину-кафе №5 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_7 за фактом таємного викрадення 29.04.2021 року автоматичної кава-машини марки «SIEMENS» з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

- ОСОБА_8 за фактом таємного викрадення 08.05.2021 року майна з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

27.05.2021 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав свій мобільний телефон марки «HUAWEI» Р smart 2019 синього кольору, яким користується у виключеному стані, та сім-картку оператора «Київстар» ( НОМЕР_1 ), та записку з номером графічного ключа « НОМЕР_2 ».

З пояснень ОСОБА_5 слідує, що він користувався зазначеним телефоном і мобільним номером, коли він та троє його знайомих вчинили крадіжки 29.04.2021 року в магазинах, в с.Каракурт і в с. Василівка Болградського району, Одеської області.

28 травня 2021 року слідчим було складено текст підозри на ім`я ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України, яку оголошено і вручено 29.05.2021 року ОСОБА_9 .

Під час допиту у якості свідка ОСОБА_9 29.05.2021 року остання повідомила, що її брат ОСОБА_5 28.05.2021 року поїхав з дому і більше не повертався, та місце його перебування їй не відомо.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном в наслідок добровільної видачі ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні за ознаками злочину за ст.185 ч.3 КК України.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни інформації, наявної в цьому телефоні, тобто вилученої річчі, який потребує криміналістичних досліджень, за результатами яких може мати суттєве значення речового доказу у цьому об`єднаному кримінальному провадженні, а відтак є необхідність здійснити арешт вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме в наслідок добровільної видачі 27.05.2021 року громадянином ОСОБА_5 належного йому:
- мобільного телефону марки «HUAWEI» Р smart 2019 синього кольору,

- сім-картки оператора «Київстар» ( НОМЕР_1 ),

шляхом заборони відчуження та/або користування.

Зазначене майно передати на відповідальне зберігання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, № 97.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1