Справа № 713/1045/20
Провадження №1-кп/713/24/21
Вирок
Іменем України

23.04.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт, з угодою про примирення укладеною 22 квітня 2021 року, у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000461 від 07.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.3 КК України, з участю представників потерпілого НПП Вижницький ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення - прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 06 листопада 2019 року у після обідній час (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), за попередньою змовою з батьком ОСОБА_9 , провадження відносно якого закрито, на вантажному автомобілі марки «ЗИЛ 131», д/н НОМЕР_1 прибув на територію кварталу 14 виділу 1 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», яка відноситься до адміністративних меж населеного пункту с.Багна, Вижницького району Чернівецької області, що являється об`єктом природно-заповідного фонду, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив незаконну порубку трьох сироростучих дерев породи «Ялиця», загальною кубомасою 8,53 м3, завдавши НПП «Вижницький», чим спричинив матеріальні збитки.

Відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи №243/20-28 від 21.05.2020 року розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної, як встановлено слідством та представника Солонецького ПНДВ, порубки 3-х сироростучих дерев породи ялиця у кварталі 14, виділі 1 на території Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», становить 26454,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.3 КК України, а саме незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України надали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 22.04.2021 року.

Відповідно до умов зазначеної угоди представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.246 ч.3 КК України, ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, в зв`язку з смертю батька на його утриманні є двоє неповнолітніх братів, сторони угоди узгодили міру покарання ОСОБА_3 із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 гривень. Крім того, сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, просив затвердити укладену 22.04.2021 року між ним та представником потерпілого ОСОБА_4 угоду про примирення на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні представники потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

В судовому засіданні прокурор підтримала угоду про примирення, оскільки дана угода відповідає закону і інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.3 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.246 ч.3 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про примирення укладеної 22.04.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, завдану шкоду відшкодував повністю, має на утриманні двох неповнолітніх братів, представник потерпілого не має претензій матеріального характеру, а також узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 (Вісім тисяч п`ятсот) гривень, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи №243/20-28 від 21.05.2020 року складають 12258,00 грн.

Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, що укладена 22 квітня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 07.11.2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.3 КК України та призначити покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 (Вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази по справі, а саме: шість колод хвойної породи довжиною по 6 метрів кожна із діаметрами 47, 48, 43, 48, 35, 49 см., загальною кубомасою 6,94 метра кубічних, які згідно постанови про визнання речових доказів від 08.11.2019 року та розписки ОСОБА_10 від 07.11.2019 року знаходяться на зберіганні у ОСОБА_10 повернути власнику НПП «Вижницький».

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів:

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення судової експертизи №243/20-28 від 21.05.2020 року в сумі 12258,00 (Дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому, захисникам, представникам потерпілого підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1