Справа № 522/2714/21
Провадження № 1-в/522/120/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кант, Киргизької Республіки, громадянина Киргизької Республіки, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси, надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
В судове засідання прокурор, представник органу пробації та засуджений не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
Від представника органу пробації надійшла заява про розгляд матеріалів подання без її участі.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши обставини по справі, встановив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України від 17.07.1997 року, особа має негайно постати перед судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку передбаченому цим Кодексом.
Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Так встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покладено обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Ухвалю Київського апеляційного суду від 24.11.2020 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року залишено без змін.
Вирок стосовно засудженого набрав законної сили 24.11.2020 року.
10.02.2021 року вирокШевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року надійшов для виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, та 10.02.2021 року ОСОБА_4 був взятий на облік згідно чинного законодавства.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області були направлені запити до УІАП ГУНП України в Одеській області та Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області щодо притягнення ОСОБА_4 протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності, а також до КНП «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я ООР (психіатрія), щодо питання, чи перебуває засуджений на обліку у лікарів психіатра та нарколога, однак відповіді на які не надійшли. Отже, невідомо чи притягався ОСОБА_4 протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності.
Іспитовий строк згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року закінчився 15.07.2020 року.
Суд вважає, що матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а засуджений не може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року, оскільки в цьому випадку будуть грубо порушені його права на особисту участь у судовому розгляді.
Крім того, органом, який звернувся з відповідним поданням не встановлено, чи притягався засуджений протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності, що є однією із передумов звільнення судом засудженого від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.
Разом з тим, у разі усунення вищевказаних недоліків, уповноважений орган не позбавлений права повторно звернутися із відповідним поданням повторно до суду, в порядку та у спосіб передбачений КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кант, Киргизької Республіки, громадянина Киргизької Республіки, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1