Справа № 504/1336/21
Номер провадження 1-кс/504/417/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000318 від 23.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого в якому просить винести ухвалу про арешт майна, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким особам наступним майном: ножем, сірого кольору, рюкзаком, чорного кольору, всередині якого знаходиться проїзний квиток на ім`я ОСОБА_5 (запаковані до полімерного пакету чорного кольору), які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події, 23.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ; сенсорним мобільним телефоном марки «ZTE», в корпусі темно-синього кольору, в гумовому чохлі, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , облаштованого сим-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_3 ; мобільним телефоном марки «ТІМ», моделі «NMU: 773601», ІМЕІ: НОМЕР_4 , без сим-карти; купюрами, номіналом 100 доларів США, серії MJ 20306359 F; купюрами, номіналом 100 доларів США. серії РВ 84724437 F, купюрами, номіналом 100 гривень, серії ЕЩ №0456832; купюрами, номіналом 100 гривень, серії YE №1738085, (запаковані до сейф- пакету НПУ № 2553765) та спортивним костюмом, торгівельної марки «BMW» з брюками чорного та кофтою червоного кольорів (запакований до сейф-пакету НПУ - серії INZ № 4023499), які були вилучені 23.04.2021 в ході обшуку ОСОБА_6 при складані відносно нього протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, просила суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Про розгляд справи було повідомлено захисника підозрюваного ОСОБА_7 проте останній у судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання, слідчим відділенням ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 23.04.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , будучи особою, раніше судимою за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо визначивши об`єктом своїх протиправних посягань, а також маючи раптово виниклий намір на заволодіння майном, що перебуває у зазначеному будинку, та яке належить громадянину ОСОБА_8 , переліз через металевий паркан, встановлений навколо прибудинкової території.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поруч відсутні стороні особи, умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом пошкодження скла одного з вікон будинку, проник до приміщення домоволодіння за вказаною адресою та почав обшукувати будинок з метою викрадення майна, що зберігалось у ньому.

Перебуваючи у вказаному будинку, останній знайшовши ключі від саморобного сейфу, таємно викрав з нього грошові кошти у сумі 1500 гривень та 850 доларів США, а також таємно викрав грошові кошти на суму 1200 гривень, які знаходились на вікні поряд, та які належать ОСОБА_8 , після чого вийшовши із будинку через попередньо розбите скло та перелізши через паркан, намагався залишити місце вчинення злочину.

Однак, ОСОБА_6 в ході реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи на прибудинковій території, був помічений сторонніми особами, які в подальшому намагались здійснити цивільне затримання останнього, та помітивши його, у той час коли він перелазив через паркан, почали бігти в його напрямку та кричати йому, щоб ОСОБА_6 зупинився.

В цей момент, ОСОБА_6 , помітивши осіб, які намагаються його затримати, розуміючи, що його дії, направлені на викрадення чужого майна, пов`язаного з проникненням у житло особи, стали явними для сторонніх осіб та носять відкритий характер, продовжив реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого за заволодіння чужим майном, утримуючи при собі чуже майно, а саме грошові кошти ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, став намагатись залишити місце події, при цьому погрожуючи застосуванням наявного у нього ножа, особам, які намагались його затримати,

Таким чином, ОСОБА_6 вдалось залишити місце події у невідомому напрямку, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим, своїми злочинними умисними діями спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 26554.57 гривень (відповідно до курсу НБУ).

23 квітня 2021 року у період з 00:40 години по 01:30 години, в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено: ніж, сірого кольору, рюкзак чорного кольору, всередині якого знаходився проїзний квиток на ім`я ОСОБА_5 , які запаковано до полімерного пакету чорного кольору.

Надалі, 23.04.2021 у період з 23:20 год. по 23:30 год., в ході огляду затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, було проведено обшук останнього. В ході обшуку затриманого ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: сенсорний мобільний телефон марки «ZTE», в корпусі темно-синього кольору, в гумовому чохлі, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , облаштований сим-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «ТІМ», моделі «NMU: 773601», ІМЕІ: НОМЕР_4 , без сим-карти; купюру номіналом 100 доларів США серії MJ 20306359 F; купюру номіналом 100 доларів США серії РВ 84724437 F, купюру номіналом 100 гривень, серії ЕЩ №0456832; купюру номіналом 100 гривень, серії YE №1738085, які запаковані до сейф-пакету НПУ № 2553765 та спортивний костюм торгівельної марки «BMW» з брюками чорного та кофтою червоного кольорів, який запаковано до сейф-пакету НПУ - серії INZ № 4023499.

Слідчий зазначає, що з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені дізнавачем речі є доказами в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна є необхідність забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), яке, крім того, в подальшому буде використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ним (експертиз, оглядів тощо).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі відповідають категорії речових доказів. Відтак, оскільки вилучені речі можуть використовуватися як докази, зокрема, на підтвердження причетності громадянина ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження (причетність якого на теперішній час перевіряється), в зв`язку з чим не виключено в такому випадку набуття останнім відповідного процесуального статусу в рамках такого кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що завданням арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність запобігання його приховування, псування та знищення з боку громадянина ОСОБА_6 та третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального проступку тощо, зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000318 від 23.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким особам наступним майном:

Ножем сірого кольору;

Рюкзаком, чорного кольору, всередині якого знаходиться проїзний квиток на ім`я ОСОБА_5 (запаковані до полімерного пакету чорного кольору), які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події, 23.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Сенсорним мобільним телефоном марки «ZTE», в корпусі темно-синього кольору, в гумовому чохлі, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , облаштованого сим-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_3 ;

Мобільним телефоном марки «ТІМ», моделі «NMU: 773601», ІМЕІ: НОМЕР_4 , без сим-карти;

Купюрами: номіналом 100 доларів США, серії MJ 20306359 F; номіналом 100 доларів США. серії РВ 84724437 F, номіналом 100 гривень, серії ЕЩ №0456832; номіналом 100 гривень, серії YE №1738085, що запаковані до сейф- пакету НПУ № 2553765.

Спортивним костюмом, торгівельної марки «BMW» з брюками чорного та кофтою червоного кольорів (запакований до сейф-пакету НПУ - серії INZ № 4023499), які були вилучені 23.04.2021 в ході обшуку ОСОБА_6 при складані відносно нього протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1