Справа № 504/4429/20
Номер провадження 1-кс/504/112/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу керівника Громадської організації «Товариство «Восток» ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України по кримінальному провадженню №0000184 від 19.02.2020 року на бездіяльність посадових осіб,
встановив:
08.02.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга керівника ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 , яку 23.02.2021 року було уточнено та за результатом якої заявник остаточно просить: зобов`язати слідчого ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області виконати приписи ст.ст.55,214,220 КПК України у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року щодо ГО «Товариство «Восток»; зобов`язати слідчого ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області виконати приписи п.16-1 ст.3 та ч.9 ст.214 КПК України у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року щодо ОСОБА_4 .
Скарга обґрунтована тим, що 26.01.2021 року скаржник поштою отримав листа Т.в.о. заступника начальника відділу поліції, начальника ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 №61.1/526 від 22.01.2021 року, в якому було зазначено, що у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.364 КК України, він має процесуальний статус заявника, а не потерпілого, тому просив поновити пропущений процесуальний строк на звернення до слідчого судді зі скаргою, оскільки не погоджується з даним твердженням.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_4 , вирішено проводити розгляд вищезазначеної скарги в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.
Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був сповіщений належним чином, проте згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, заперечував щодо заявлених уточнень по скарзі та просив залишити її без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів заявника, оскільки фізична особа ОСОБА_4 , як керівник ГО «Товариство «Восток», та юридична особа ГО «Товариство «Восток» не є потерпілими у даному кримінальному провадженні, відносно визнання ОСОБА_4 викривачем в порядку ч.9 ст.214 КПК України повідомив, що відомості за фактом вчинення зазначеного кримінального правопорушення вносилися до ЄРДР Прокуратурою Одеської області.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000184 від 19.02.2020 року були надані слідчому судді та досліджені в судовому засіданні.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника та думку прокурора, дослідивши подану скаргу та долучені до неї матеріали, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Враховуючи те, що листи надсилалися на адресу скаржника поштою, тому є підстави вважати, що дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.
Судом встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.364 КК України.
Зазначене кримінальне провадження відкрито 19.02.2020 року за результатами розгляду Прокуратурою Одеської області заяви керівника ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 щодо перешкоджання службовими особами Одеської ОДА у використанні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0435 площею 12 га, яка розташована на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області.
Листом Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області за вих. № 45/А-520, № 45/А-582, № 45/А-583 від 24.06.2020 року на адресу ОСОБА_4 щодо надання повідомлення НАЗК про початок досудового розслідування за участю викривача в рамках вищезазначеного кримінального провадження повідомлено, що слідством не встановлено в діях посадових осіб Одеської ОДА діянь пов`язаних з корупцією, відтак відсутні підстави для повідомлення НАЗК про початок досудового розслідування за участю викривача.
Постанову слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 від 14.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 19.02.2020 року скасовано постановою прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 05.01.2021 року, відтак зазначене кримінальне провадження відновлено.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.01.2021 року задоволено скаргу ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України, зобов`язано слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області розглянути клопотання про проведення слідчих дій від 08.12.2020 року, яке зареєстроване за №А-1400 та заяву про надання повідомлення НАЗК про початок досудового розслідування за участю викривача від 08.12.2020 року, яка зареєстрована за №А-1399 у відповідності до вимог КПК України.
На виконання вимог ухвали слідчого судді від 13.01.2021 року на адресу ОСОБА_4 22.01.2021 року поштою надіслано листа №61.1/526 Т.в.о. заступника начальника відділу поліції, начальника ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , в якому було зазначено, що у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.364 КК України, він має процесуальний статус заявника, а не потерпілого.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та у випадках встановлених даним кодексом на потерпілого.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
Таким чином, з часу подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення особа отримує статус потерпілого і закон не вимагає прийняття в цій частині процесуального рішення в підтвердження статусу, однак зобов`язує особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення вручити потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що фактично підтверджує статус особи і дана норма є імперативною, а її невиконання свідчить про бездіяльність відповідної посадової особи.
Разом із цим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що слідчим вказане питання взагалі не розглядалось по суті, оскільки будь-якої вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим вказаного заявника слідчим також не виносилось, а надано лише лист на адресу заявника.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_4 , представник юридичної особи звертався з відповідним клопотанням, а також відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що вищезазначене клопотання було розглянуто в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.
Тобто законом не передбачена неможливість визнання особою потерпілою у разі знаходження її в статусі заявника.
Відтак фактичне посилання слідчого на не неможливість визнання особою потерпілою у разі знаходження її в статусі заявника в якості підстави для відмови в визнанні потерпілого суперечить КПК України.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про проведення слідчих дій, направлених на перевірку доводів керівника ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 про спричинення їм майнової шкоди, а також не містять відомостей про наявність підстав, які б свідчили, що ГО «Товариство «Восток» не завдано такої шкоди.
Так, в своїй скарзі, поданої до суду, ОСОБА_4 просить зобов`язати слідчого ВП №1 ОРУ №2 ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000184 від 19.02.2020 року розглянути по суті заяву про залучення останнього до провадження в якості потерпілого, посилаючись на бездіяльність слідчого та в подальшому вчинити відповідні процесуальні дії.
Однак, діючим КПК України не встановлено строк розгляду заяви про визнання особи потерпілою, а лише зазначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Разом з тим, при звернення до слідчого судді, скаржник не оскаржує рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.
Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Одночасно слід зазначити, що згідно приписів ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положеннями ч.1 ст.303 КПК України регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
Проте, вимоги керівника ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 щодо визнання протиправними бездіяльності слідчого не узгоджуються з нормою ч.2 ст.307 КПК України, яка регламентує вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування.
Таким чином, зазначеними нормами процесуального закону визначений вичерпний перелік процесуальних рішень, які відносяться до компетенції слідчого судді при розгляді скарги на дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора під час досудового розслідування.
Визнання дій (бездіяльності) слідчого та/або прокурора протиправними, а рівно й надання їм оцінки з огляду на їх законність або незаконність, як і надання висновків щодо якості виконання службових обов`язків працівниками органів поліції, не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень.
Слідчим суддею не встановлено наявність постанови про відмову у визнанні керівника ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 потерпілим, у зв`язку з чим, з моменту подання заяви про залучення його до провадження як потерпілого у нього виникли права та обов`язки потерпілого відповідно до положень ч.2ст.55 КПК України, оскільки винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження, спеціального рішення про визнання особи потерпілим діючим КПК України не вимагається.
Так, виходячи з досліджених слідчим суддею матеріалів скарги, слідчий суддя вважає, що на момент одночасного із заявою звернення з клопотанням, яке підлягає розгляду в порядку ст.220 КПК України, керівник ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_4 не мав остаточно визначеного статусу, відповідно до якого мав право на звернення до слідчого з клопотаннями в порядку ст.220 КПК України.
Відповідно до п.5ч.1ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Таким чином, вимоги скаржника щодо визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженню та як наслідок вчинення інших процесуальних дій повинно бути спочатку вирішено в порядку п.5ч.1ст.303 КПК України.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в порядку ст.309 КПК України не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,24,55,56,110,220,303,304, 307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
В задоволенні скарги керівника Громадської організації «Товариство «Восток» ОСОБА_4 , поданої в порядку ст.303 КПК України по кримінальному провадженню №0000184 від 19.02.2020 року на бездіяльність посадових осіб, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1