печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.08.2021 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи об`єктів кібербезпеки та кіберзахисту, а саме: «Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу «Київської міської ради» (КМДА) (), КП «ПОЦ» (), КП «Інформатика» (), СКП «Київтелесервіс» (), КП «Київпастранс» (), КП «Київський метрополітен» (), «Пенсійний фонд України» (), «Міністерство соціальної політики» (), ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» (), «Міністерство інфраструктури України» (), «Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ)» (), Філія «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Українська залізниця» (), «Орган державної влади Міністерство юстиції України» (), ДП «Національні інформаційні системи» () вчинили протиправні дії у сфері надання послуг з електронного урядування.
В період часу 2016-2020 вищезазначеними підприємствами, за результатами тендерних конкурсів, укладено договори про надання послуг та товарів з наступними переможцями: ТОВ «ГАРТЕН-КОНСАЛТИНГ» (), ТОВ «АЙКЮЖН ІТ» (), ПАТ «Центр комп`ютерних технологій «ІнфоПлюс» (), ТОВ «АМ Інтегратор Груп» (), ТОВ «ІНТЕКРЕСІ БЕИЗ» (), ПрАТ «НДІ ПРИКЛАДНИХ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (), ТОВ «ЕС АЙ ЦЕНТР» (), ТОВ «ОПТІКОН ЛТД» (), ПрАТ «ІНСТИТУТ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (), ТОВ «СМАРТ ІНТЕГРЕЙШНС» (), ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Медирент» (), ПП «ЛанТек» (), ТОВ «ОРТАВЕРОН» (), ТОВ «НАІДА ГРУП» (), ТОВ «Софткей-Україна» (), ТОВ «АРТ- МАСТЕР» (), ТОВ «3-Т» ().
Таким чином встановлено, що відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», Державні інформаційні, ресурси або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством. Для створення комплексної системи захисту державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Підтвердження відповідності та проведення державної експертизи цих засобів здійснюються в порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до Положення про технічний захист інформації в Україні, оцінювання захищеності інформації здійснюється шляхом атестації або експертизи комплексів технічного захисту інформації та інспекційних перевірок. За результатами атестації або експертизи комплексів технічного захисту інформації визначається можливість введення в експлуатацію об`єкта, де циркулюватиме інформація, охорона якої забезпечується державою.
На цей час згідно із Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» роботи (послуги) щодо створення комплексних систем захисту інформації (далі - КСЗІ) та комплексів технічного захисту Інформації не ліцензуються. Тому такі роботи можуть проводитися будь-якими органами, організаціями або підприємствами.
Згідно із Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 821 «Деякі питання ліцензування господарської діяльності з надання послуг у галузі криптографічного захисту інформації (крім послуг електронного Цифрового підпису) та технічного захисту інформації за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України» у галузі технічного захисту інформації підлягають ліцензуванню господарська діяльність з надання таких послуг:
- оцінювання захищеності інформації, що не становить державної таємниці; оцінювання захищеності інформації усіх видів, у тому числі інформації, що становить державну таємницю;
- виявлення закладних пристроїв.
Тобто, державна експертиза КСЗІ, засобів технічного захисту інформації та атестація комплексів технічного захисту інформації мають здійснюватися суб`єктами господарювання за умов наявності у них відповідної ліцензії.
Посадові особи указаних вище організацій допустили порушення вимог законів України у сфері захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах та вимог Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки країни», оскільки під час надання послуг у сфері електронного урядування не вжили відповідних заходів щодо створення комплексної системи захисту інформації з використанням засобів захисту інформації, які повинні мати сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації.
Згадані вище державні підприємства не мають ліцензій з надання послуг у галузі технічного захисту інформації.
Органи державної влади, органи місцевою самоврядування, органи управління Збройних Сил України для здійснення робіт з технічного захисту інформації у сфері свого управління, згідно з вимогами Положення про технічний захист інформації в Україні, затвердженого указом Президента України від 27 вересня 1999 року № 1229, можуть мати дозвіл на виконання робіт з технічного захисту інформації для власних потреб. У разі відсутності такого дозволу органи державної влади для виконання робіт з оцінювання захищеності інформації (тобто, для проведення державної експертизи КСЗІ, державної експертизи програмних та апаратних засобів технічного захисту інформації, для атестації комплексів технічного захисту інформації, для здійснення періодичного інструментального контролю захищеності інформації від витоку технічними каналами), а також з виявлення закладних пристроїв наймають відповідних ліцензіатів.
Встановлено, що згадані вище органи державної влади не мають дозволу на виконання робіт з технічного захисту інформації для власних потреб.
Також у ході проведення оперативно-аналітичного аналізу встановлено, що керівництво зазначених державних установ діючи спільно в зговорі із службовими особами підконтрольними структурами через афілійовані підприємства - переможців відкритих торгів, здійснювали можливе розкрадання та привласнення бюджетних коштів шляхом здійснення ряду безтоварних фінансових операцій шляхом закупівлі товаро - матеріальних цінностей та послуг, які фактично не виконувалися, у підприємствах з ознаками фіктивності, відносно яких в реєстрі судових рішень наявна інформація, що останні фігурують в ряді кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру Досудових розслідувань, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191, 205-1, 212, 366 КК України та які не мають кваліфікованих співробітників і виробничих потужностей для виконання таких замовлень.
Під час виконання доручення Департаментом кіберполіції надано запити до відповідних Установ, за результатами розгляду яких вказані вище підприємства не надали запитувану інформацію, посилаючись на ст. 159 КПК України про те, що законодавством передбачено правову процедуру витребування документів від підприємств, установ та організацій у формі отримання тимчасового доступу до речей і документів.
Порядок організації та здійснення державного контролю за станом технічного захисту інформації в Україні визначається Положенням про Державний контроль за станом технічного захисту інформації, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку віл 16.05.2007 №87 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2007 за №785/14052. У разі виявлення порушень в акті перевірки надаються конкретні рекомендації щодо їх усунення. При встановленні фактів вчинення порушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадовими особами Держспецзв`язку, у межах повноважень, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення.
З метою приведення стану ТЗІ у відповідності до вимог нормативно правових актів та нормативних документів з ТЗІ, а також виконання рекомендацій, наданих за результатами перевірки, керівниками органів, щодо яких здійснюється ТЗІ, у місячний термін після отримання акту перевірки затверджується план усунення недоліків, один примірник якого надсилається до Держспецзв`язку, який супроводжується контролем за його виконанням посадовими особами Департаменту.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.
Наряду з вказаним, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення не було в повній мірі доведено те, що вказані дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.
При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує складність провадження, певне зволікання сторони обвинувачення при здійсненні досудового та разом з тим все ж виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, а строк досудового розслідування кримінального провадження необхідно продовжити на дванадцять місяців.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 11.02.2020 за фактом розтрати майна службовими особами ряду державних органів, підприємств та установ виконавчої влади, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на дванацять місяців, а саме: до 11.08.2022.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1