Справа № 461/2219/21
Провадження № 1-кс/461/1739/21
УХВАЛА
Іменем України
23.03.2021 року cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно
в с т а н о в и в:

Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем.

Клопотання обґрунтовує тим, що 19.03.2021 року, приблизно о 21.00 год., на автодорозі сполученням «Львів Рава-Руська», за межами населеного пункту, водій автомобіля марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп?яніння, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди. Оскільки на транспортному засобі є наявні сліди злочину, такий визнано речовим доказом та в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів, автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу. Просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання у якому просили розгляд справи проводити без їх участі, клопотання підтримують, просять таке задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо накладення арешту на автомобіль не заперечує.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Частиною третьою ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Старшим слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 20.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 19.03.2021 року, приблизно о 21.00 год., на автодорозі сполученням «Львів Рава-Руська», за межами населеного пункту, водій автомобіля марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп?яніння, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди.
20.03.2021 року автомобіль марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , вилучено з місця дорожньо-транспортної пригоди та визнано речовим доказом.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що автомобіль марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Метою та підставами накладення арешту на транспортний засіб є необхідність проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу, шляхом накладання арешту. Слідчий довів, що автомобіль марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного транспортного засобу буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин.

Оцінюючи надані органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Таким чином, оскільки на даному транспортному засобі збереглися сліди вчинення злочину та існує загроза їх знищення та зміни у випадку передачі власнику, з метою забезпечення арешту майна, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення в частині накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.

Разом з тим, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в частині заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , оскільки саме по собі накладення арешту є забороною будь-яким особам відчужувати, користуватися та розпоряджатися транспортним засобом.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Фольцваген-пасат», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1