Справа № 442/181/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/83/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2021 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2021 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено. Звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання на невідбутий термін 7 (сім) місяців 21 (двадцять один) день.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 15.01.2021 про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 10.12.2018 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок терміну - 06.09.2018. Кінець терміну - 06.09.2021.

Прокурор наголошує на тому, що під час відбування покарання у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» ОСОБА_7 характеризувався негативно: допускав порушення режимних вимог, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів. Дане стягнення оскаржувалось засудженим до органів прокуратури. Закарпатською обласною прокуратурою рішення комісії залишено без змін. Заохочення не надавались.

Наведені вище обставини вказують, що ОСОБА_7 за час відбуття покарання не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Відтак, вважає, що ухвала суду про умовно-дострокове звільнення від покарання є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи та суперечить вимогам ст.81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, та засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 з 13.06.2019 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40». За час відбування покарання, згідно - поданої характеристики засуджений характеризується позитивно.
Однак під час відбування покарання у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» характеризувався негативно: допускав порушення режимних вимог, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів. Дане стягнення оскаржувалось засудженим до органів прокуратури. Закарпатською обласною прокурату рою рішення комісії залишено без змін. Заохочення не надавались. У вересні 2020 року комісією установи було прийнято рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого, а переглядати таке установа може не швидше, як за пів року.
В обґрунтування клопотання засуджений вказував, що став на шлях виправлення, кається, визнає вину, не буде більше допускати протиправних дій.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним злочину, за який відбуває покарання, суд першої інстанції дійшов до хибного переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення та застосування до нього положеннь ст. 81 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора є підставними і такими що заслуговують на увагу.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбуванні покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суд повинен ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апеляційний суд цілком погоджується з думкою прокурора про те, що рішення суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним та необґрунтованим. ОСОБА_7 за час відбуття покарання не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення а ухвала суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасуванню.
Керуючись 404, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - скасувати.
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення умовно-достроково від відбуття покарання на невідбутий термін 7 (сім) місяців 21 (двадцять один) день - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4