Справа № 461/3636/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, без місця реєстрації, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», що за адресою: Рівненська область, Сарненський район, село Катеринівка, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.11.2018 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального Кодексу України,

встановив:

ОСОБА_3 03.02.2021 року, в ранішню пору доби, перебуваючи у невстановленому місці ДУ «Львівської установи виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Городоцька, 20), придбав шляхом знахідки поліетиленовий пакет із речовиною білого кольору та, усвідомлюючи, що це наркотичний засіб - метадон, з метою приховання своєї злочинної діяльності, заховав його собі у кишеню своїх штанів, не повідомивши працівників установи про знахідку, для власного вживання без мети збуту. 04.02.2021 року, близько 10 години 40 хвилин, під час проведення позапланового обшуку, який проводився у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Городоцька, 20) на підставі вимог Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» №1769/5 від 14.06.2019 року, у ОСОБА_3 , в кишені штанів, виявлено поліетиленовий пакет із даною речовиною білого кольору, яка, згідно з висновком експерта, є метадоном віднесеним до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,1003 грами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 05.05.2021 року.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілих від кримінального проступку немає.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги його заяву складену за участю захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлених під час дізнання обставин і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000155 від 04.02.2021 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений в поданій заяві зазначені вище обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 є визнання вини та активне сприяння у розкритті кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його класифікацію, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення проступку, форму вини, мотиви і мету вчинення проступку, спосіб та стадію його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення неправомірних дій.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість проступку, майновий стан обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту.

Суд вважає, що така міра та вид покарання сприятимуть досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого, інтересами держави і суспільства, та буде достатньою для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього встановлено, що вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.11.2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, початок строку відбування покарання ОСОБА_3 є 15.03.2018 року, а закінчення даного строку 17.10.2022 року.

Таким чином, невідбута частина покарання за наведеним вироком станом на день ухвалення вироку у цій справі становить 1 рік 5 місяців 6 днів позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням положень п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за цим вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.11.2018 року у виді 1 року 5 місяців 6 днів позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 8 місяців 6 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту ухвалення даного вироку.

Питання речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення у справі експертизи стягнути із засудженого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.71, п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.11.2018 року у виді 1 року 5 місяців 6 днів позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 8 місяців 6 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту ухвалення даного вироку, тобто з 11.05.2021 року.

Речовий доказ по справі:

-пакет із двома полімерними згортками з порошкоподібною речовиною знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення по справі експертизи в розмірі 1307,60 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1