Справа № 953/2016/20
н/п 1-кп/953/259/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. . Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2018 року за № 00000087 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, має 2 неповнолітніх дітей, з вищою технічною освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення самоправства, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій спрямованих на набуття право власності ТОВ «БК Алара» на чуже майно, ввівши в оману Господарський суд Харківської області, використовуючи рішення вказаного суду, прийняте на підставі підроблених документів та недостовірних відомостей, заволодів нежитловою будівлею літ.«Г-1», загальною площею 213,7 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала у власності держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, вартістю, згідно висновку судової оціночно- будівельної експертизи №22643 від 13.08.2019, 1 511 234 гри. (один мільйон п`ятсот одинадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні), чим спричинив інтересам держави значну матеріальну шкоду.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.. 356 КК України, а саме самоправство.

В судовому засіданні від обвинуваченого та його захисника подане клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав в судовому засіданні клопотання, вказуючи про те, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за даних обставин та просить закрити провадження у зв*язку з закінченням строків давності, звільнивши його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України. Прокурор заперечував з приводу даного клопотання.

Суд, вислухавши думку обвинуваченого, його захисника, прокурора, роз*яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбачений ст. 356 КК України (самоправство) за подіями 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт до 2 років, або арешт до 3 місяців.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання, не пов*язане з позбавленням волі. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України)

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого та адвоката, закінчився строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв*язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в письмовій заяві, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж два роки позбавлення волі, та з моменту скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ст. 356 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Заперечення прокурора в судовому засіданні проти задоволення клопотання є необґрунтованими та безпідставними.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого та захисника задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити від кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000087 від 16.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1