Справа № 991/3849/21
Провадження 1-кс/991/3910/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що діють в інтересах потерпілого АТ «Нікопольський завод феросплавів»,

прокурорів САП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 (в інтересах ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (в інтересах ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 (в інтересах ОСОБА_12 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про залишення скарги без розгляду (вхідний № 12305/21-Вх) у межах провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах АТ «Нікопольський завод феросплавів», на постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 року,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 (скаржника), що діє в інтересах АТ «Нікопольський завод феросплавів» (на підставі ордера), на постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 року.

Скаржник зазначає, що старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017 року у черговий раз закрив це кримінальне провадження. Він прийняв постанову від 20.05.2021 року, у якій зазначив про підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), тобто у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати. Скаржник, представляючи потерпілого у цьому кримінальному провадженні АТ «Нікопольський завод феросплавів» (також АТ «НЗФ»), вважає, що таке рішення є передчасним, невмотивованим, необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам, що доведені органом досудового розслідування і підтверджені відповідними доказами у матеріалах кримінального провадження.

09.06.2021 року слідча суддя постановила ухвалу про відкриття провадження по скарзі, оскільки скарга відповідає формальним вимогам ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), була подана скаржником із дотриманням правил підсудності та у встановлений законом строк.

До початку судового засідання 19.07.2021 року скаржник подав до Вищого антикорупційного суду заяву про залишення скарги без розгляду (вхідний № 12305/21-Вх). Він зазначив, що попри відмову у задоволенні відводу слідчій судді, що розглядає скаргу, потерпіла сторона вважає, що обставини, які свідчать про наявність сумнівів в її неупередженості, досі продовжують існувати. Зокрема, на думку скаржника, слідча суддя розглянула клопотання про скасування арешту майна (справа № 991/3860/21), належного ОСОБА_13 , у цьому кримінальному провадженні без повідомлення та участі детектива Національного бюро, за клопотанням якого було накладено арешт, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 171 КПК України. Слідча суддя також при розгляді клопотання про скасування арешту майна послалася на помилкові та надумані твердження щодо втрати зацікавленості органом досудового розслідування до вилученого у ОСОБА_13 майна. Подальший об`єктивний розгляд справи № 991/3849/21 (цієї справи) слідчою суддею неможливий, а тому потерпіла сторона відмовляється від реалізації та використання передбаченого кримінальним процесуальним законом права на підтримання такої скарги та її розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 відповідно до принципу диспозитивності.

У судовому засіданні скаржник надав пояснення по суті своєї заяви, зазначивши, що це спільна позиція представників потерпілого. Прокурор САП ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви, зазначив про те, що єдиною правовою процедурою, через яку може вирішитись питання сумніву в неупередженості, є заявлення відводу, що вже було здійснено. У скаржника нема дискреції залишити без розгляду скаргу, а у слідчого судді є повноваження прийняти лише одне із рішень, передбачених ст. 307 КПК України. Він вважає, що таке клопотання не може бути заявлено. Прокурор також звернув увагу на те, що у провадженні іншого судді перебувають скарги з тих же підстав, зокрема, потерпілою стороною. Він наголосив на ефективності та необхідності забезпечення роботи автоматизованої системи документообігу суду, яка діє як об`єктивний та неупереджений спосіб розподілу матеріалів кримінального провадження між суддями. Прокурор САП ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення заяви, звернув увагу на статтю 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою адвокату заборонено використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; він вважає, що без згоди потерпілого неможливо прийняти рішення про залишення скарги без розгляду і, фактично, відмову від своїх вимог. Адвокат ОСОБА_11 заперечив проти задоволення заяви, в цілому підтримав позицію прокурорів. Адвокат ОСОБА_9 заперечила проти задоволення заяви та вказала на те, що станом на зараз у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває чотири скарги на постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, яка подана від потерпілих, три із яких перебувають на розгляді в іншого слідчого судді, що об`єднала їх в одне провадження. Вона вважає, що скаржник використовує свої права для того, щоби розгляд скарги здійснював конкретний суддя, та з метою отримання потрібного йому рішення. Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи проти задоволення заяви, також зазначивши про те, що слідча суддя може тільки прийняти рішення, передбачене ст. 307 КПК України.

У судовому засіданні було встановлено, що 15.07.2021 року адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід слідчої судді ОСОБА_1 з тих ж підстав, які стали підставою для звернення з цією заявою (про це зазначив сам представник потерпілого ОСОБА_3 ). 16.07.2021 року інша суддя Вищого антикорупційного суду розглянула заяву про відвід та відмовила у її задоволенні. Також, у судовому засіданні було встановлено, що у провадженні іншого слідчого судді Вищого антикорупційного суду перебувають скарги, подані, зокрема, представником потерпілої сторони на постанову прокурора САП від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 року, у яких скаржники також просять скасувати це рішення прокурора.

КПК України не передбачає порядку залишення скарги, поданої у порядку статті 303 КПК України, без розгляду. Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідча суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України. Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. В цілому, з урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального процесу, особа може не підтримувати звернення до суду.

Проте, у цьому випадку необхідно врахувати те, що скаржник не може вважатися особою, що відмовилася від своїх вимог, адресованих суду, оскільки: 1) прохаючи про залишення без розгляду та відмовляючись від реалізації та використання права на підтримання скарги представник потерпілого АТ «Нікопольський завод феросплавів» (в інтересах якого подано цю скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах АТ «Нікопольський завод феросплавів») ОСОБА_4 також подав від імені іншого потерпілого, АТ «Запорізький завод феросплавів», скаргу на те саме рішення прокурора про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 року від 20.05.2021 року, що перебуває у провадженні іншого слідчого судді Вищого антикорупційного суду; 2) суть заяви про залишення без розгляду фактично зводиться до висловлення сумнівів в неупередженості судді, що розглядає скаргу, та відмови від скарги з цих підстав.

Щодо першого, слідча суддя звертає увагу на те, що наявність скарги на розгляді в іншої слідчої судді, що стосується одного і того ж предмету (оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 20.05.2021 року), щодо якої скаржник та інший представник потерпілого не висловили відмови та залишення її без розгляду, свідчить про те, що потерпіла сторона досі бажає реалізувати своє право на підтримання скарги, проте у межах іншого провадження, яке розглядає інший слідчий суддя. Відповідно, нема підстав вважати, що особа не підтримує своє звернення до суду для досягнення мети встановлення незаконності, необґрунтованості, невмотивованості рішення прокурора. Щодо другого, слідча суддя зауважує, що суть заяви зводиться до тих ж доводів щодо сумнівів у неупередженості судді, що розглядає скаргу, які також стали підставою для заявлення відводу у порядку ст. 80 КПК України. Заяву про відвід було подано 15.07.2021 року, належно розглянуто іншим суддею у порядку ст. 81 КПК України 16.07.2021 року, та прийнято остаточне рішення про відмову у задоволенні такої заяви.

Наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. КПК України передбачає єдиний ефективний спосіб поставлення під сумнів неупередженості конкретного судді через звернення із заявою про відвід. У разі якщо доводи з питання сумнівів у неупередженості було відхилено, вважається, що суд в особі іншого судді встановив факт відсутності таких підстав для відводу. Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду.

Фактично, стверджуючи про те, що неможливий подальший об`єктивний розгляд справи слідчою суддею ОСОБА_1 із підстав, які вже були предметом розгляду в межах провадження за заявою про відвід, та вони були відхилені іншим суддею у порядку, передбаченому КПК України, скаржник не ставиться до рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід як такого, що є обов`язковим, такого, що встановлює певний юридичний факт щодо його суджень про неупередженість, та не висловлює поваги до чинного судового рішення, а тому такі доводи в межах заяви про залишення без розгляду із цих підстав є необґрунтованими. Сумнівам у неупередженості вже надавалася об`єктивна оцінка.

Разом із тим, слідча суддя звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 1 ст. 307 КПК України). Цією статтею не передбачено можливість залишення скарги без розгляду. Слідча суддя звертає увагу на те, що ця стаття визначає лише ухвали, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги по суті.

Враховуючи те, що апеляційне оскарження такого рішення прямо не передбачено ст. 309 КПК України, як і не передбачено норми, що прямо унеможливлює оскарження такого рішення, слідча суддя доходить висновку, що таке рішення може бути оскаржене (це підтверджується практикою Верховного Суду України у справі 5-142кс(15)17 від 12 жовтня 2017 року та практикою Великої Палати Верховного Суду у справі № 243/6674/17-к від 23 травня 2018 року).

З урахуванням викладеного, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 (скаржника) про залишення скарги від 19.07.2021 року (вхідний № 12305/21-Вх) без розгляду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1