Дата документу 15.04.2021 Справа № 311/2252/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/2252/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/122/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зі слів проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого;
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Василівського районного суду Запорізької області,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням Василівського районного суду Запорізької області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді двох місяців арешту, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді шести місяців арешту. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді шести місяців арешту.
Виправдано ОСОБА_6 за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України за епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цих злочинів.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання у порядку звернення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за періоди з 04 січня 2018 року по 23 березня 2018 року, з 10 липня 2018 року по 11 липня 2018 року.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, кримінальне провадження за епізодом крадіжки майна від 12 липня 2017 року у потерпілого ОСОБА_12 та за епізодом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_13 на підставі ст.284 КПК України закрити за відсутністю доказів доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 і вичерпанням можливості їх отримання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення і судом у вироку не було доведено належними доказами те, що крадіжки майна у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були вчинені саме обвинуваченим ОСОБА_6 . Крім цього, не надано належних та допустимих доказів щодо вартості викраденого майна у потерпілого ОСОБА_12 . Крім того, судово-товарознавча експертиза майна потерпілого ОСОБА_13 не проводилась, а висновок суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» про ринкову вартість майна є недопустимим доказом, оскільки суперечить вимогам ст.ст.84-86 КПК України.

Так, надані стороною обвинувачення протоколи слідчих дій та документи, а також показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 свідчать лише про факт вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 , проте не вказують, що цей злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

Показання потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_16 не містять жодної доказової інформації.

Згідно з вироком суду, 12 липня 2017 року, в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 18 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на алеї бульвару Центрального напроти домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи з прямим раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав поліетиленовий пакет, в якому знаходилась акустична система «Sunsure USB 2.1», вартістю 300 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Крім того, 17 липня 2017 року, в період часу з 10 години по 12 годину, ОСОБА_6 , знаходячись з дозволу ОСОБА_13 в будинку АДРЕСА_3 , де проживає останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, в приміщенні зали вказаного будинку виявив та таємно викрав мобільний телефон «Nокіа ХЗ», вартістю 160 гривень, та роутер «ТР-LINK ND-8810», вартістю 120 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 280 гривень.
Суд дійшов висновку про доведеність обвинувачення за вказаними епізодами та кваліфікував дії ОСОБА_6 за епізодом від 12 липня 2017 року крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 - за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за епізодом від 17 липня 2017 року крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 - за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно.
Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_6 також пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за таких обставин.
04 липня 2017 року, в період часу з 10 години по 12 годину, ОСОБА_6 , знаходячись з дозволу ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_4 , де проживає та зареєстрований ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, в приміщенні кухні вказаної квартири виявив та таємно викрав мультимедійну акустичну систему «SVEN 315», вартістю 100 гривень, та електричний імпульсивний паяльник «Intertool RТ-2001», вартістю 200 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.
Крім того, 06 липня 2017 року, в період часу з 10 години 45 хвилин по 11 годину 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в одному із вагонів приміської електрички сполученням «Запоріжжя-Пришиб» Запорізької дистанції колії РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», який рухався в межах села Кам`янське Василівського району Запорізької області, діючи з раптово виниклим прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з поверхні одного із сидінь, скориставшись тим, що ОСОБА_10 покинув приміщення вагону, таємно викрав поліетиленовий пакет, в якому знаходилась акустична система «F&D А511», вартістю 500 гривень, після чого зник разом з викраденим майном, тим самим заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Крім того, 11 липня 2017 року, в період часу з 11 години 40 хвилин по 11 годину 50 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на території парку біля перехрестя вулиці Соборної та провулку Аптечного в місті Василівка Василівського району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 1110», вартістю 100 гривень, з фірмовим зарядним пристроєм, вартістю 50 гривень, роутер «DSL-2500 U/BRU/D», вартістю 200 гривень, та радіоприймач «Sunsure USB», вартістю 100 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 450 гривень.

За вказаними епізодами суд виправдав обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаних злочинів.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за епізодами:
від 12 липня 2017 року відносно потерпілого ОСОБА_12 та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України;
від 17 липня 2017 року відносно потерпілого ОСОБА_13 та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та виправдав останнього за епізодами:
від 04 липня 2017 року відносно потерпілого ОСОБА_9 ;
від 06 липня 2017 року відносно потерпілого ОСОБА_10 ;
від 11 липня 2017 року відносно потерпілого ОСОБА_11 .
Вирок суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_6 ніким не оспорюється, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, в цій частині вирок не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч.ч.1,2 ст.185 КК України не визнав, пояснив, що погодився на пропозицію працівників поліції визнати себе винуватим у вчиненні п`яти епізодів крадіжок і отримав від працівників поліції за це 150 гривень, при цьому йому обіцяли, що він не отримує реального покарання. Пояснив, що надати жодних пояснень стосовно вчинення крадіжок, про які зазначено в обвинувальному акті, не може у зв`язку із його непричетністю до їх вчинення.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України (за епізодами викрадення майна у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

За епізодом від 12 липня 2017 року крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 суд врахував такі докази.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в один з днів влітку 2017 року в м.Василівка по бул.Центральний він залишив на лавочці у поліетиленовому пакеті акустичну систему «Sunsure» і продукти, а коли повернувся, виявив відсутність пакету. Належну йому акустичну систему повернули працівники поліції.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_18 , постійно бачив його біля магазину «Шанс» по вул.Миру в м.Василівка. В один з днів в липні 2017 року до його двору по АДРЕСА_5 підійшов ОСОБА_19 , покликав його і запропонував придбати акустичну систему, яка складається з двох колонок і підсилювача звуку, на що він погодився. ОСОБА_19 завірив його, що акустична система належить йому особисто. Через деякий час зазначену акустичну систему, яку він придбав у ОСОБА_18 , він добровільно видав працівникам поліції.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що в один з днів влітку 2017 року працівники поліції запросили його взяти участь в якості понятого при проведенні слідчої дії, під час якої в його присутності і присутності ще одного понятого на ім`я ОСОБА_21 , ОСОБА_17 біля свого домоволодіння по вул.Миру в м.Василівка видав працівникам поліції 2 невеликі колонки чорного кольору з підсилювачем звуку.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 особисто він не знайомий, проте бачив його на колгоспній території в м.Василівка. В липні 2017 року його запросили бути присутнім під час огляду в якості понятого, в ході якого біля одного з домоволодінь по АДРЕСА_1 чоловік, прізвище якого він не пам`ятає, на ім`я ОСОБА_23 , в його присутності і присутності іншого понятого, добровільно видав працівникам поліції акустичну систему, яка складається з двох колонок чорного кольору. Під час огляду і вилучення ОСОБА_23 , у якого вилучали майно, нічого не пояснював щодо його походження.
Також судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка:
згідно з витягом з ЄРДР №0000957 від 12 липня 2017 року, зареєстровано повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за заявою потерпілого ОСОБА_12 (т.3 а.п.17);
згідно з повідомленням ОСОБА_12 від 12 липня 2017 року, зареєстрованим в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №3858 від 12 липня 2017 року та протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 липня 2017 року від ОСОБА_12 , останній зазначив, що в період часу з 17:00 до 17:15 годин 12 липня 2017 року в м.Василівка по бул.Центральний з лавочки невстановлена особа скоїла крадіжку акустичної системи ««Sunsure» (т.3 а.п.18,19);
згідно з заявою ОСОБА_17 від 16 липня 2017 року, останній добровільно передав працівникам поліції акустичну систему «Sunsure», яку він придбав 13 липня 2017 року у незнайомого чоловіка (т.3 а.п.20);
згідно з протоколом огляду місця події від 13 липня 2017 року з фототаблицею до нього, біля домоволодіння АДРЕСА_5 ОСОБА_17 добровільно видав працівникам поліції акустичну систему «Sunsure USB 2.1», яка була придбана ним 13 липня 2017 року по вул.Миру в м.Василівка у чоловіка на ім`я ОСОБА_24 (т.3 а.п.21-23);
згідно з постановою про долучення речових доказів від 13 липня 2017 року, в якості речового доказу по кримінальному провадженню визнана акустична система «Sunsure USB 2.1» в корпусі чорного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_12 (т.1 а.п.67, т.3 а.п.76);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 липня 2017 року, свідок ОСОБА_17 в присутності понятих на пред`явлених йому фотознімках впізнав особу під №1 як свого знайомого на ім`я ОСОБА_24 , мешканця м.Василівка, у якого 13 липня 2017 року він придбав маленькі колонки «Sunsure» чорного кольору (т.3 а.п.24-26);
згідно з протоколом огляду місця події від 18 липня 2017 року з фототаблицею до нього, оглянута ділянка місцевості, яка розташована напроти будинку 33 по бул.Центральний в м.Василівка. В ході огляду нічого не виявлено (т.3 а.п.27-29);
згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 28 серпня 2017 року, потерпілому ОСОБА_12 пред`явлені речі для впізнання, серед яких на фотознімку під №4 він впізнав колонки «Sunsure», які у нього викрали 12 липня 2017 року (т.3 а.п.65-66);
згідно з довідкою ПП ОСОБА_25 без дати, вартість станом на 12 липня 2017 року акустичної системи 2.1 марки «Sunsure» б/в 300 грн (т.3 а.п.45).

За епізодом від 17 липня 2017 року крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 суд врахував такі докази.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_26 з 2011 року. В один з днів в липні 2017 року він разом з ОСОБА_26 випивали спиртні напої за адресою його проживання в будинку АДРЕСА_3 , після чого ввечері він ліг спати, а коли вранці прокинувся, виявив відсутність належного йому мобільного телефону «Нокіа» чорного кольору, а також роутеру білого кольору, при цьому ОСОБА_18 вже не було, вхідні двері залишилися відкритими. Через деякий час викрадене у нього майно повернули працівники поліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що особисто знайомий з ОСОБА_6 . В 2017 році ОСОБА_6 запропонував придбати у нього мобільний телефон і роутер за 120 чи 170 гривень, пояснивши, що зазначені речі належать йому, на що він погодився. На наступний день зазначені речі, які він придбав у ОСОБА_6 , він добровільно видав працівникам поліції.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вона не знайома і ніколи раніше його не бачила. В один з днів в 2017 році, більш точної дати вона не пам`ятає, після 13 години вона приїхала з роботи в м.Василівка, де її зустрів чоловік. В той час коли вони з чоловіком йшли по бульвару Центральний до них під`їхали працівники поліції і запросили їх бути понятими. В її присутності та присутності її чоловіка ОСОБА_15 , незнайомий чоловік біля одного з будинків на перехресті вул.Приморська і пров.Виконкомівський в м.Василівка видав працівникам поліції роутер і мобільний телефон. Потім її додатково викликав слідчий і допитував в якості свідка.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 особисто він не знайомий, проте раніше постійно бачив його біля магазину «Гетьман» по вул.Миру в м.Василівка. В один з днів в 2017 році, більш точної дати він не пам`ятає, вдень він зустрічав дружину з роботи. В цей час до них під`їхали працівники поліції і запросили бути понятими. В його присутності та присутності його дружини ОСОБА_14 незнайома особа видав працівникам поліції роутер і мобільний телефон.
Також судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка:
згідно з повідомленням ОСОБА_13 від 17 липня 2017 року, зареєстрованим в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №3954 від 17 липня 2017 року, та протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 липня 2017 року від ОСОБА_13 про те, що 17 липня 2017 року в період часу з 11:00 по 12:00 годину невідома особа з будинку АДРЕСА_3 скоїла крадіжку мобільного телефону «Nokia Х3» в корпусі чорного кольору та модему «TP-LINK» в корпусі чорно-білого кольору (т.3 а.п.30,31);
згідно з протоколом огляду місця події від 17 липня 2017 року, за письмовою згодою власника (користувача) приміщення ОСОБА_13 проведений огляд домоволодіння АДРЕСА_3 . В ході огляду нічого не вилучалося (т.3 а.п.33);
згідно з заявою ОСОБА_16 без дати, він добровільно видав працівникам поліції модем «TP-LINK ND-8810» і мобільний телефон «Nokia Х3», які він придбав 18 липня 2017 року (т.3 а.п.35);
згідно з протоколом огляду речей і документів від 18 липня 2017 року з фототаблицею до нього, за письмовою згодою власника (користувача) приміщення ОСОБА_16 проведений огляд території біля домоволодіння АДРЕСА_6 . Під час огляду ОСОБА_16 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Nokia Х3» і модем «TP-LINK ND-8810» (т.3 а.п.36-38);
згідно з постановою про долучення речових доказів від 18 липня 2017 року, в якості речового доказу по кримінальному провадженню визнані: мобільний телефон «Nokia Х3» в корпусі чорно-червоного кольору та роутер «TP-LINK ND-8810» в корпусі чорно-білого кольорів, які належать потерпілому ОСОБА_13 (т.1 а.п.68. т.3 а.п.75);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 липня 2017 року, свідок ОСОБА_16 в присутності понятих на пред`явлених йому фотознімках впізнав особу під №1 як чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , у якого 18 липня 2017 року поблизу Василівської міської бібліотеки придбав мобільний телефон «Nokia» і роутер «TP-LINK» (т.3 а.п.39-41);
згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 28 серпня 2017 року, потерпілому ОСОБА_13 пред`явлені речі для впізнання, серед яких на фотознімку під №4 він впізнав мобільний телефон «Nokia Х3», який у нього викрали 17 липня 2017 року (т.3 а.п.67-68);
згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 28 серпня 2017 року, потерпілому ОСОБА_13 пред`явлені речі для впізнання, серед яких на фотознімку під №1 він впізнав роутер TP-LINK, який у нього викрали (т.3 а.п.69-70);
згідно з довідкою ПП ОСОБА_25 без дати, вартість станом на 17 липня 2017 року мобільного телефону «Nokia Х3» б/в 160 грн, модему (роутеру) TP-LINK модель ND-8810» б/в 120 грн (т.3 а.п.46).

Крім того, судом першої інстанції досліджені письмові докази:
постанова про долучення речових доказів від 28 серпня 2017 року, якою речові докази по кримінальному провадженню після впізнання за фотознімками повернуті потерпілим (т.1 а.п.69-70, т.3 а.п.73-74);
висновок суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» від 30 серпня 2017 року, у якому вказано вартість в т.ч. акустичної системи Sansure USB, яка перебуває в експлуатації з 2016 року, станом на 12 липня 2017 року - 300 грн; мобільного телефону «Nokia Х3», який перебуває в експлуатації з 2010 року, станом на 17 липня 2017 року - 160 грн; роутер «TP-LINK ND-8810», який перебуває в експлуатації з 2012 року, станом на 17 липня 2017 року - 120 грн (т.3 а.п.71);
згідно з повідомленням про підозру від 21 липня 2017 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.ч. 1,2 ст.185 КК України 21 липня 2017 року (т.3 а.п.47-48);
згідно з протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 22 липня 2017 року та відеозапису до нього, ОСОБА_6 , окрім іншого, пояснив обставини вчинення ним крадіжок акустичної системи, роутера та мобільного телефону (т.3 а.с.50-52, 81).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані докази у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаних правопорушень.
Доводи обвинуваченого про те, що він визнавав себе винуватим у вчиненні зазначених правопорушень за грошове винагородження від працівників поліції, є непереконливими.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту під час досудового розслідування на місці показав і розказав як він вчиняв правопорушення.
При цьому, вказані показання не є єдиним доказом винуватості обвинуваченого.
Зокрема, ці показання повністю підтверджуються та узгоджуються з показаннями потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами, вказаними вище.
Як убачається з оскаржуваного вироку та підтверджується доказами, які були досліджені судом першої інстанції, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , яким ОСОБА_6 продав викрадене ним майно у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , видали працівникам поліції це майно в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та впізнали ОСОБА_6 як особу, яка збула їм це майно.
Майно, яке було викрадене ОСОБА_6 у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , впізнано останніми.
Стороною захисту показання потерпілих, свідків та відомості, що містяться в письмових доказах тощо, не спростовані. При судовому розгляді сам обвинувачений, заперечуючи свою причетність до інкримінованих йому правопорушень, не надав переконливих пояснень, за яких обставин в нього опинилось викрадене майно.
За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також про невстановлення судом достатніх доказів для доведеності винуватості обвинуваченого, оскільки зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що зібрані у провадженні докази є належними, допустимими та достатніми, та у своїй сукупності повністю підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Щодо доводів захисника про недоведеність наявності об`єктивної сторони злочину, оскільки розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не був встановлений шляхом проведення експертизи, а всупереч вимогам ст.242 КПК України, вартість викраденого майна підтверджено висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний центр Дробнова», то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2019 року в справі №420/1667/18 (на яку посилається сам захисник), в окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості чи проведення простих арифметичних розрахунків.
У кримінальному провадженні під матеріальними збитками у п.6 ч.2 ст.242 КПК України треба розуміти грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування шкоди.
Положеннями ч.2 ст.242 КПК України передбачено обов`язковість проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Проте з цього правила законодавець зробив виключення щодо випадків, коли потерпілий у змозі визначити розмір матеріальних збитків та надає документ, що підтверджує розмір такої шкоди.
Таким чином, обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч.1 ст.242 КПК України; по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч.2 цієї норми.
У своїй постанові Верховний Суд вказав на те, що імперативність п.6 ч.2 ст.242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.
У решті випадків сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування зобов`язана незалежно від наявності інших доказів, за допомогою яких можливо встановити розмір матеріальних збитків, звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта.
Як зазначено вище, в матеріалах провадження містяться довідки щодо вартості викраденого майна (які були повторно досліджені при апеляційному розгляді), а також висновок про ринкову вартість, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний центр Дробнова», що діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №465/17, виданий 24 травня 2017 року, виданого Фондом державного майна України.
Достовірність відомостей, що викладені в цих документах, ніким не спростована.
Вважати, що вартість викраденого майна, яка визначена у вказаних документах, є завищеною, жодних підстав немає.
Враховуючи обставини провадження та виходячи з виду викраденого майна, встановити ринкову вартість цього майна без спеціальних знань, якими володіє експерт, можливо. Для цього достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, якими володіє в т.ч. і суб`єкт оціночної діяльності.
Те, що у довідках ПП ОСОБА_25 не зазначена дата їх складання (на що звертає увагу захисник), на думку колегії суддів, не вказує на недостовірність, неналежність чи недопустимість цих доказів, з огляду і на те, що у довідках вказано дати, станом на які визначено вартість майна.

Отже, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення вартість викраденого майна у цьому провадження встановлена належним чином, а доводи захисника про протилежне суперечать матеріалам провадження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає, оскільки доводи, викладені в зазначеній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України, та засуджено по епізодам таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; виправдано ОСОБА_6 за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України по епізодам таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даних злочинів, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4