ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/345/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 610/2167/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія:на постанову про закриття кримінального провадження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача- інспектора СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 21.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000015 від 10.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 373 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача-інспектора СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 21.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000015 від 10.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 373 КК України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на невмотивоване закриття кримінального провадження, оскільки дізнавачем прийняте упереджене процесуальне рішення. Вважає, що допит свідків, а саме: директора школи та начальниці відділу освіти були списані з попередніх постанов, їх твердження він спростував в попередніх скаргах, а допит свідка ОСОБА_7 був проведений формально і не спростує доводів його заяви. На думку апелянта, в основу постанови покладені неправдиві показання відповідачів із цивільних справ, а доводи його заяви проігноровані. Також вважає, що ОСОБА_7 , є суб`єктом грубого порушення його трудових прав. Дінавачем переважно зібрані докази, що не мають значення для кримінального провадження і проігноровані ті, що мають значення та необґрунтовано відсутність ознак кримінального правопорушення. Вважає, що його права порушенні і дізнанням і судом. А тому, вважає, що ухвала підлягає скасуванню.
Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання (а.с.34-36). ОСОБА_6 просив проводити апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за його відсутністю (а.с. 38).
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 27.01.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача-інспектора СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 21.01.2020 року, в якій просив її скасувати та зобов`язати орган дізнання Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. В обґрунтування скарги посилався на невмотивованість постанови та упередженість досудового розслідування, формальність проведених допитів свідків, які не спростують доводів його заяви, їх неправдивість, на порушення його трудових прав та недостатність зібраних дізнавачем доказів для прийняття вмотивованого рішення.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що досудове розслідування було проведено з достатнім дотриманням вимог ст.2, ч.ч. 1-2 ст. 9, ст. 36, ч. 4 ст. 38, ст.ст. 39, 40, ст.ст. 91-94 КПК України та застосуванням передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови від 21.01.2021 було враховано вимоги попередньої ухвали слідчого судді та постанови прокурора, допитано свідка ОСОБА_8 , проаналізовано суть рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 08.08.2019 у справі №610/3355/18, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до директора Шевелівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Балаклійської районної ради Харківської області ОСОБА_9 , начальника відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , про поновлення порушених трудових прав та стягнення невиплаченої заробітної плати було відмовлено, яке набрало законної сили 16.10.2019, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 16.10.2019 воно залишено без змін, а постановою Верховного Суду від 09.07.2020 залишено без змін постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважав, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження не вбачається та відмовив у її задоволенні.
З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і судова колегія, враховуючи наступне.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.
Як вбачається з системного аналізу наданих матеріалів кримінального провадження, дізнавачем-інспектором СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області провадження у справі закрите 21.01.2021 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 173 КК України, а саме - грубе порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженого ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою.
Об`єктом вказаного злочину є трудові права людини, а саме: право на можливість заробляти собі на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку вільно погоджується, право не бути примушеним до праці, а також конституційне право громадян України на піклування і захист з боку держави під час роботи за кордоном. З об`єктивної сторони злочин характеризується грубим порушенням угоди про працю шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою.
При цьому слід враховувати, що угода про працю - це укладений відповідно до закону між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою трудовий договір (письмовий чи усний, а також трудовий контракт), за яким, зокрема, працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим договором, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи.
Питання про визнання порушення угоди про працю грубим вирішується у кожному конкретному випадку. За будь-яких обставин наявність цієї ознаки потребує істотного порушення права людини на працю.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є спосіб його вчинення. Згідно із законом порушення угоди про працю може бути вчинено шляхом: 1) обману; 2) зловживання довірою або 3) примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою. Порушення угоди про працю шляхом обману може проявитись, наприклад, у введенні потерпілого в оману стосовно умов та характеру праці, розміру заробітної плати, виплати преміальних тощо. Зловживання довірою матиме місце у разі, коли винний недобросовісно використовує довір`я з боку потерпілого до нього особисто чи до організації, яку він представляє, з тим, щоб ігнорувати визначені умови угоди про працю. Під примусом слід розуміти примушування до виконання роботи під загрозою дисциплінарного стягнення, застосування насильства чи будь-який інший протиправний вплив на особу з метою домогтися виконання нею роботи, не обумовленої угодою про працю.
При цьому, суб`єктом злочину, передбаченого ст. 173 КК України, може бути службова особа підприємства, установи, організації, громадянин-підприємець, інший громадянин, який уклав з працівником угоду про працю або уповноважені ними особи.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом.
Кваліфікуючою ознакою цього злочину є порушення угоди про працю стосовно громадянина, з яким укладено угоду щодо його роботи.
Виходячи з положень ст. 173 КК України, дана стаття передбачає відповідальність за грубе порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженого ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою.
Як вбачається з системного аналізу матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було встановлено фактичні обставини стосовно того, що ОСОБА_6 працював вчителем Шевелівського НВК Балаклійського району Харківської області та викладав предмет «Захист Вітчизни» з навантаженням 4 години. Заробітна плата нараховувалася ОСОБА_6 відповідно до його навантаження та пропорційно до виконаної роботи. Згідно розкладу, в навчальній установі «Шевелівський НВК Балаклійського району Харківської області» було передбачено лише 4 години на тиждень для викладання предмету «Захист Вітчизни», де міг бути задіяний ОСОБА_6 , як викладач. Вказане також підтвердили директор Шевелівського НВК Балаклійського району Харківської області ОСОБА_11 , яка зазначила, що вказаний предмет «Захист Вітчизни» має в неділю 4 уроки, що загалом складає 4 години. ОСОБА_6 не має педагогічної освіти, а тому, міг займати тільки посаду вчителя предмету «Захист Вітчизни», який не передбачає більшого навантаження, ніж 4 години (а.с.23-24 кримінального провадження), що також підтвердили свідки ОСОБА_10 (а.с.25 кримінального провадження ) та ОСОБА_7 .
Об`єктивно вбачається, що твердження ОСОБА_6 про порушення його трудових прав внаслідок обмежень навчальних годин та можливість врахування навчальних годин, більш, ніж передбачено розкладом занять є безпідставними. Вочевидь, ознаки кримінального правопорушення проступку, передбаченого ст. 173 КК України, а саме грубого порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженого ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою, є відсутніми, що обумовлює закриття кримінального провадження.
Разом з тим, колегія суддів бере до уваги відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 26-39), відповідно до яких, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.08.2019 у справі №610/3355/18, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні його позову до директора Шевелівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Балаклійської районної ради Харківської області ОСОБА_9 , начальника відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , про поновлення порушених трудових прав та стягнення невиплаченої заробітної плати. Вказане рішення суду постановою Харківського апеляційного суду від 16.10.2019 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 09.07.2020 залишено без змін постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю доводів ОСОБА_6 щодо передчасності процесуального рішення щодо закриття кримінального провадження №0000015 від 10.07.2020 року.
Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, винесеною з врахуванням вимог ст. 284 КПК України та після дослідження усіх доказів та обставин справи, відмовивши ОСОБА_6 у задоволенні скарги.
Доводи апеляційної скарги з приводу недостовірності відомостей, які містяться в протоколах допиту свідків належними доказами не підтверджені. Оцінку відомостей, які містяться в протоколах допиту свідків, а також інші обставини, слідчий здійснював, шляхом всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, дотримуючись норм закону, що містяться в ч.ч.1,2 ст. 94 КПК України ("Оцінка доказів"). За таких обставин, посилання на те, що досудове розслідування по справі проведено не повно, є необґрунтованими. Слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатніх та необхідних, на переконання слідчого для прийняття мотивованого рішення. Вказане свідчить лише про незгоду апелянта з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні доводи ОСОБА_6 про неповноту досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки вони ґрунтуються цілком на його суб`єктивних оціночних судженнях та незгоді з оцінкою доказів, проведеного слідчим та слідчим суддею.
А тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, у зв`язку з чим, підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді