Провадження № 1-кп/537/25/2021
Справа № 536/155/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 р. Колегія суддів Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора Кременчуцької окружної місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000885 від 01.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, гр.України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин за наступних обставинах:
01.12.2019 року, приблизно о 18 год., ОСОБА_6 , реалізуючи свій раніше виниклий умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, та поєднаного з проникнення у житло громадянина ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в автомобілі ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням знайомого ОСОБА_11 виїхав з міста Горішні Плавні до села Кобелячок Кременчуцького району, де вийшов з автомобіля на зупинці громадського транспорту та направився пішки до домоволодіння ОСОБА_5 . Приблизно о 20 год. 30 хв., підійшовши до вищевказаного домоволодіння, з метою схову свого обличчя ОСОБА_6 одягнув на голову заздалегідь підготовлену в`язану шапку типу «балаклава» з прорізями для очей, та через хвіртку в паркані зайшов на територію домоволодіння. Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 , постукав у вхідні двері житлового будинку, які відчинив власник ОСОБА_5 . В цей час, ОСОБА_6 , знаходячись на порозі, з метою заволодіння майном вчинив напад на власника ОСОБА_5 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього, яке виразилось у нанесенні одного удару рукою, зжатою у кулак в область правої бровної ділянки, від якого потерпілий впав на підлогу та втратив свідомість.

Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшов до приміщення житлового будинку та затягнувши непритомного ОСОБА_5 до приміщення кімнати, поклав його на диван обличчям вниз та за допомогою шнура зарядки до мобільного телефону та ременя, які знайшов в приміщенні кімнати, зв`язав разом обидві руки потерпілого, таким чином позбавивши його можливості чинити опір. Після цього ОСОБА_6 незаконно заволодів належним потерпілому майном: грошовими коштами в сумі 11350 грн, мобільним телефоном марки Sigma Model X-Style 31 Power, вартість якого становить 577,71 грн.; мобільним телефоном марки «NOMI» моделі «i281», вартість якого становить 483,33 грн., мобільним телефоном марки Samsung GT E 1200i, вартість якого згідно становить 200 грн., пневматичним пістолетом Makarov Umarex серійний номер НОМЕР_2 , вартість якого становить 1130,80 грн. Після цього, ОСОБА_6 , місце скоєння злочину покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 13 741 грн. 84 коп. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта №748 від 18.12.2019 р., ОСОБА_5 завдані тілесні ушкодження у вигляді рубця в правій надбрівній ділянці, яке за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав повністю, пояснивши що не вчиняв даного злочину, речі йому підкинули, нікуди не їздив, постійно був дома, а свідок ОСОБА_11 його оговорює, бо він проживає однією сім`єю з його колишньою дружиною.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 01.12.2019 року він був дома та біля 20.00год почув стук у вікно. Відчинивши двері, він одразу отримав удар в голову, обличчя нападника не бачив. Більше нічого не пом*ятає. Через деякий час він прийшов до тями та зрозумів, що зв`язаний. Йому вдалося самостійно розв`яатися та покликати на допомогу. Зв`язаний він був двома ременями та шнуром від зарядного приладу до телефону. Зникли гроші в сумі 11350грн., які він отримав напередодні за паї, пістолет Макарова, який він придбав в магазині «Колібрі», 2 телефони, здається, Самсунг та ОСОБА_12 . За деякий час до події до нього приходили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , останній прохав позичити гроші в сумі 4000грн., до будинку вони не заходили, всі знали, що він вдома зберігає гроші. Пізніше, при повторному допиті, що проведений за клопотанням сторони захисту, вказав, що від удару жодних видимих тілесних ушкоджень у нього не було і експерт помилково зрозумів його, вказавши у висновку, що від удару він отримав тілесне ушкодження.

Суд критично відноситься до показань потерпілого, наданих ним при повторному допиті, який проведено за клопотанням сторони захисту, щодо того, що від удару жодних видимих тілесних ушкоджень у нього не було і експерт помилково зрозумів його, вказавши у висновку, що від удару він отримав тілесне ушкодження у вигляді розбитої надбрівної ділянки. Надаючи додатково свідчення потерпілий вказав, що на момент проведення експертизи у нього дійсно на тому місці, де вказав експерт, був шрам, але він утворився значно раніше, колись давно він падав з мотоцикла, може за рік до події. Пізніше вказав, що шрам утворився, коли він рубав дрова. Претензій до обвинуваченого він не має. Вказані свідчення розцінюються судом як намагання пом`якшити відповідальність обвинуваченого, оскільки спростовуються висновком експертизи щодо часу отримання тілесних ушкоджень, свідченнями експерта у суді.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що дійсно ним була проведена експертиза потерпілого ОСОБА_5 , зі слів якого удар він отримав 01.12.2019року. В області голови, де ОСОБА_5 вказував, а саме на обличчі справа у надбрівній ділянці, на момент огляду у потерпілого був рубець. Ніяких тілесних ушкоджень в області середини лоба у потерпілого не було, при проведенні експертизи потерпілий говорив лише про один удар в надбрівну область. Найбільш очевидним є утворення ушкодження до проведення експертизи приблизно за 2 тижні.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що ОСОБА_16 є його бувшою дружиною, у них спільна неповнолітня донька. ОСОБА_16 проживає разом з ОСОБА_6 , якого ще називають ОСОБА_17 , в м. Горішні Плавні. 01.12.2019року, в неділю, він повіз додому до матері їхню доньку, яка на вихідних була у нього в гостях. Біля квартири до нього підійшов ОСОБА_18 та попрохав його відвезти до ОСОБА_19 в с. Кобелячок, на що він погодився. Виїхали з м. Горішні Плавні близько 18 год. ОСОБА_20 він висадив на зупинці, біля магазину біля та домовився його забрати пізніше. Сам поїхав до друзів, тому що у нього був час до зустрічі з ОСОБА_6 . Там він дивився телевізор разом з друзями, доки йому не зателефонував ОСОБА_18 , що необхідно його забрати. Він під*їхав до магазину, де його чекав ОСОБА_18 з чорним пакетом, десь о 22 годині. Поверталися до м. Горішні Плавні вони іншою дорогою. По дорозі ОСОБА_18 викинув щось з вікна, як він подумав, телефон. ОСОБА_18 сказав йому, що «жахнув діда» та достав два пістолета. З одного пістолета ОСОБА_6 декілька разів вистрелив в підлогу машини. Коли приїхали в ОСОБА_21 , він висадив біля будинку, де проживає його колишня дружина, ОСОБА_18 , а той кинув йому пістолет та гроші в сумі 2000грн. і сказав, щоб мовчав і все буде добре. Наказав нікому не говорити, що були того дня в Кобелячку. На наступний день від матері він дізнався, що було пограбування, але що вкрали не знав. Раніше він привозив до потерпілого ОСОБА_22 , який позичав у ОСОБА_5 гроші. Так як йому були потрібні кошти, то через 4-5 днів здав пістолет у ломбард за 400грн. Телефону обвинуваченого він ніколи не брав, сам мав телефон «Соні Еріксон», червоний, який дійсно декілька разів здавав в ломбард, тому що були потрібні кошти.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що обвинуваченого вона не знає. Потерпілого знає як односельця. Від людей чула, що трапилося 01.12.2019року. В той день вона була вдома, приблизно о 19.30год. до них приїхав ОСОБА_11 в гості, десь о 21.30 він поїхав. У ОСОБА_11 був один телефон чорного кольору сенсорний, який вона у нього бачила неодноразово. Прокопенко їздить на автомобілі ВАЗ 2106. В той день він був на автомашині.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що проживає в м.Малики. На початку грудня 2019 він, їдучи до магазину на велосипеді, між с. Кобелячок та с. Малики побачив на узбіччі дороги якийсь квадрат, під`їхавши ближче зрозумів, що то телефон чорного кольору і забрав його з собою, хотів віддати його онукам. Коли приїхав додому та перевірив телефон, зрозумів, що він був пошкоджений, але після підзарядки почав працювати. Телефон у нього вилучили працівники поліції. Дійсно, він знайомий з потерпілим, і йому відомо про пограбування.

Допитана як свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що працює в ломбарді. Їй відомо, що їх працівник ОСОБА_26 видав працівникам поліції пістолет, іноді працівники поліції вилучають у них речі. При прийомі будь-якого товару обов*язково встановлюється особа, якщо вона не має документів, то товар не приймають. З обвинуваченим вона не знайома.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що працює в ломбарді в м. Горішні Плавні «Діамантовий Дім», обвинуваченого не пам`ятає. Деякий час назад йому зателефонував директор та забов*язав його видати працівникам поліції пістолет Макарова, який зберігався в ломбарді. До дзвінка директора він не бачив цього пістолета. Договір про здачу пістолета в ломбард був оформлений на ОСОБА_13 . Товар без документів, які посвідчують особу, в ломбарді не могли приймати.

Також в суді допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повідомила, що вона та ОСОБА_6 з вересня 2019 року проживають разом однією сім`єю. 16.12.2019 року вона працювала і до неї в магазин прийшли працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_18 затриманий. При проведенні обшуку у їхньому помешканні знайшли телефон, поняті в квартиру не заходили. Прокопенко ОСОБА_31 ночував у них та міг підкинути чужий телефон. Дійсно, 01.12.2019 року її о 20 годині з роботи зустрічали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , після чого вони пішли додому та нікуди не відлучалися. Її колишній чоловік, ОСОБА_32 , декілька разів брав телефон у ОСОБА_18 . Дійсно, вона не заперечує спілкуванню батька з дитиною і він забирає її щоп`ятниці та повертає додому у неділю. 01.12.2019 року вона не бачила ОСОБА_11 . Про пограбування дізналася з інтернету.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що 01.12.2019року зранку була в с.Кобелячок, а потім вона забрала дітей та поїхала в м. Горішні Плавні. Біля 20.00 год. вона з дітьми прийшла до магазину, де працювала ОСОБА_33 , а вже потім прийшов ОСОБА_34 . На наступний день їй було необхідно їхати до лікарні. Також вона пам`ятає, що 14.12.2019 року вона приїхала до ОСОБА_16 , але там був ОСОБА_32 , який заночував, тому що не зміг поїхати до дому. З ОСОБА_16 перебувають у дружніх стосунках. Зараз проживає в с.Кобелячок в будинку ОСОБА_35 разом з трьома дітьми. Дійсно ОСОБА_33 разом з ОСОБА_18 приїзджали до неї, ночували. 01.12.2019року ОСОБА_18 до них не приїзджав. 01.12.2019року після 20.00 год і до 04.00год. ранку ОСОБА_16 та ОСОБА_36 були постійно в квартирі. На досудовому слідстві вона давала показання, але що вона підписувала, вона не дивилася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомив, що він працює охоронником в магазині «Аврора», де працює ОСОБА_16 . Також він знайомий з чоловіком ОСОБА_37 , ОСОБА_18 , який її постійно супроводжує. Він пам`ятає, що 01.12.2019 року ОСОБА_36 прийшов до магазину о пів на восьму вечора, о 20.00 він побачив ОСОБА_19 та ОСОБА_18 разом, інших осіб з ними не було. Спочатку ОСОБА_18 був один, а потім прийшла ОСОБА_38 , в магазин вона не заходила. Від ОСОБА_16 він почув про затримання ОСОБА_18 . На прохання ОСОБА_30 передивлявся відеозапис з камери відеоспостереження і бачив, що 01.12.2019 ОСОБА_36 був біля магазину о 20 вечора.

Суд констатує, що свідчення ОСОБА_30 , яка перебуває з обвинуваченим у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_28 , яка є близькою подругою ОСОБА_30 , та ОСОБА_29 не в повній мірі узгоджуються між собою, містять ряд неточностей та не підтверджуються іншими доказами, а тому суд сприймає їх як намір вигородити обвинуваченого. Так, свідок ОСОБА_28 вказала, що вона пішла до магазину разом з трьома дітьми, а пізніше підійшов ОСОБА_39 . Свідок ОСОБА_29 , навпаки, вказував, що крім ОСОБА_40 , який прийшов о пів на восьму, та ОСОБА_28 більше біля магазину нікого не було. Свідок ОСОБА_30 теж вказувала, що її зустрічали лише ОСОБА_28 та ОСОБА_6 , дітей не було. Свідчення свідка ОСОБА_30 щодо відсутності у квартирі, де проживає вона та обвинувачений, при обшуку потерпілих спростовуються дослідженим у суді відеозаписом проведення обшуку. Цей же свідок підтверджує, що ОСОБА_11 забирає їхню дитину щоп`ятниці та привозить додому у неділю, що не суперечить показам ОСОБА_11 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину підтверджується протоколом огляду від 03.02.2020року яким оглянута довідка про результати опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій від 29.01.2020року щодо з*єднань абонентського номеру НОМЕР_3 ,яким користувався ОСОБА_6 ..Згідно вказаної довідки 01.12.2019 о 20 год. 58 хв. та 21 год. 00 хв. мобільний термінал НОМЕР_3 мав з*єднання з абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_11 . На час з*єднань обидва мобільні термінали знаходилися в м.Кобелячок Кременчуцького району.

Протоколом огляду від 03.02.2020р., яким оглянута довідка про результати опрацювання інформації , отриманої від операторів телекомунікацій від 03.02.2020року щодо з*єднань абонентського номеру НОМЕР_4 ,яким користується ОСОБА_11 .. Згідно даної довідки 01.12.2019 року о 20 год. 58 хв. та 21 год. 00 хв. мобільний термінал НОМЕР_4 має з*єднання з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_6 .. На час з*єднань мобільні термінали знаходилися в с.Кобелячок Кременчуцького району.

Безпосередньо дослідивши та перевіривши в судовому засіданні зібрані по справі докази в їх сукупності, крім показів потерпілого та свідків, судом також були дослідженні та проаналізовані інші докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

-Протоколом огляду місця події від 01.12.2019року та фототаблицею, відповідно до якого встановлено місце вчинення злочину;

-Протоколом огляду місця події від 02.12.2019, згідно якого під час огляду домоволодіння потерпілого ОСОБА_41 виявлено та вилучено в тому числі два ремні та один шнур чорного кольору для зарядки мобільного телефону, зіскоб речовини бурого кольору; коробки з-під телефонів «Nomi», «Sigma»;

-Протоколом огляду місця події від 02.12.2019, згідно якого при огляді ділянки місцевості (дороги) поблизу б.4 по вул.. Макаренка в с. Кобелячок Кременчуцького району на землі виявлено мобільний телефон «Sigma»,

-Протоколом обшуку від 16.12.2019, згідно якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено та вилучено в тому числі мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_5 ;

-Протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав мобільний телефон під № 3 як власний, який у нього зник при скоєнні відносно нього кримінального правопорушення;

-Протоколом огляду від 17.12.2019, проведеного з участі свідка ОСОБА_42 , згідно якого оглянутий пневматичний пістолет «МАКАROV» № НОМЕР_6 , що був закладений 07.12.2019 до ломбарду «Діамантовий Дім» у м. Горішні Плавні ОСОБА_11 ,

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2019, згідно з яким свідок ОСОБА_11 в тому числі показав шлях, яким він з ОСОБА_6 приїхали до с. Кобелячок з м. Горішні Плавні, місце, де він висадив ОСОБА_6 , шлях, яким поверталися назад, місце, де ОСОБА_6 викинув з вікна машини предмет.

-Протоколом огляду місця події від 01.12.2019року та фототаблицею, відповідно до якого встановлено місце виявлення мобільного телефону «Sigma»;

-Заявою ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції мобільні телефони, пістолет стартовий;

-Протоколом огляду від 17.12.2019року, яким оглянуті речі, добровільно видані ОСОБА_43 ;

-Протоколом огляду від 17.12.2019року, яким оглянуто пістолет, виявлений по АДРЕСА_3 ;

-Протокол огляду мобільного телефону «САМСУНГ» від 17.12.2019року;

-Довідкою ПТ «Ломбард Діамантовий Дім», відповідно до якої ОСОБА_11 звертався для отримання кредиту та передав в якості застави пневматичний пістолет марки МАКАРОВ;

-Протокол огляду від 03.02.2020року, яким опрацювання інформація отриманої від оператора телекомунікацій;

-протокол огляду від 03.02.2020року та довідка про результат опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій;

-Протокол огляду місця події від 02.12.2019року, відповідно до якого в будинку по АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , було вилучено два ремні та шнур для зарядження мобільного телефону, якими був зв*язаний потерпілий;

-Протоколом обшуку квартири АДРЕСА_4 від 16.12.2019року, під час якого було вилучено мобільний телефон «SAMSYNG», який належить потерпілому ОСОБА_5 ;

-Висновком експерта судово- товарознавчої експертизи №123 від 17.01.2020року про ринкову вартість речей;

-Висновком експерта №748 від 17.12.2019року, яким виявлені тілесні ушкодження, отримані потерпілим ОСОБА_5 , а саме рубця в правій надбрівній ділянці, який утворився внаслідок загоєння забійної рани, що утворилась від одноразової ударної дії тупого предмета, з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відтворились, можливо в указаний термін і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я. Тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні потерпілого з положення стоячи на площині, як з раніше приданим прискоренням, так і без такого, та іншими доказами в їх сукупності.

Положеннями ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. Даних обставин під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Враховуючи вищевказані положення закону, суд приходить до висновку що усі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

При цьому суд зазначає, що повне та фактичне заперечення обвинуваченими власної провини у скоєному розцінюється судом як прагнення уникнути відповідальності за скоєний кримінальний злочин, оскільки його провина у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, достовірність та допустимість яких не викликає у суду сумніву, зокрема: поясненнями потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 , які чітко та послідовно надали суду покази щодо обставин вчинення ОСОБА_44 кримінального злочину. Крім того, надані потерпілим та свідком покази повністю узгоджуються між собою, а також узгоджуються з іншими дослідженими та проаналізованими судом доказами, у тому числі й протоколами слідчого експерименту та відеозаписами вищевказаної слідчої дії, в ході якої потерпілий та свідок надавали чіткі та послідовні покази щодо події злочину.Також вина ОСОБА_45 у інкримінованому йому злочині підтверджується й висновком експерта №748 від 17.12.2019 року, яким встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме рубця в правій надбрівній ділянці, який утворився внаслідок загоєння забійної рани, що утворилась від одноразової ударної дії тупого предмета, з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відтворились, можливо в указаний термін і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я. Досліджені судом докази, крім показів свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , узгоджуються між собою, не суперечать один одному та повністю спростовують доводи обвинуваченого в частині його непричетності до вчиненого.

При цьому, будь-яких даних щодо наявності у потерпілого чи свідка ОСОБА_11 обставин оговорювати обвинуваченого судом не встановлено. В ході розгляду справи на підставі пояснень самого обвинуваченого було встановлено, що дані особи між собою раніше були знайомі, у будь-яких неприязних відносинах не перебували.

За таких обставин, надані обвинуваченим суду покази, суд визнає виключно такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_46 у вчиненні встановленого судом злочину, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Таким чином, оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_44 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_44 суд кваліфікує за ст. 187 ч.3 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров*я особи, яка зазнала нападу, та поєднаний з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності.

Обставин, що пом*якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_44 , який є особливо тяжкий.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_44 , який в силу ст. 89 КК України не судимий , вчинив новий умисний злочин. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_44 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин , особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не має постійного місця проживання, не працює, думку потерпілого, яким прохав суд обрати мінімальне покарання, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі . Підстав для застосування ст.ст.69, 75,76 КК України суд не вбачає. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_44 та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з обвинуваченого документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню товарознавчих експертиз в розмірі 3297.21 грн.

Питання про долю речових доказів та скасування арешту накладеного на зазначене майно, підлягає вирішенню відповідно до вимог статей 100, 174 КПК України.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку щодо призначення обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі, то з метою виконання призначеного покарання, суд вважає за необхідне залишити відносно останнього до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, колегія судів,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання

- за ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 ( сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 17 травня 2021року.

Зарахувати в термін відбування покарання строк перебування ОСОБА_6 під вартою, а саме з 17.12. 2019 року по 16.05.2021 року включно.
Речові докази по справі, відповідно до ст.100КПК України, а саме, таблицю зі слідами рук, два ремені, кабель чорного кольору для зарядки мобільного телефону, зіскоб РБК, які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області знищити.

Речові докази по справі, відповідно до ст..100КПК України, а саме предмет схожий на патрон для відстрілу гумових куль, пластикову коробку, в який знаходяться 3 таблетки білого кольору, металевий предмет у вигляді зірки із загостреними краями в чохлі чорного кольору, предмет схожий на сувенірний ніж в ножнах з ланцюжком, які передані на зберігання ОСОБА_30 - залишити власнику.
Речові докази по справі, відповідно до ст..100КПК України, а саме мобільний телефон «Samsung» імеі НОМЕР_5 з сім карткою Київстар НОМЕР_7 , пневматичний пістолет «Makarov» с/н НОМЕР_2 , картонна коробка від пневматичного пістолету «Makarov» з інструкцією в середині, мобільний телефон «Noomi» імеі НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області знищити.

Арешт накладений Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 грудня 2019року на мобільний телефон «HTC» імеі НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , мобільний телефон «S-Tell» iмeі НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , предмет схожий на стартовий пістолет Ekol з написом на затворі «Major 9мм» з номерним позначенням НОМЕР_14 з магазином, в якому знаходяться 5 набоїв, схожі на набої 9мм, шумової дії після вступу вироку в законну силу скасувати.
Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, а саме мобільний телефон «S-Tell» iмeі НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , предмет схожий на стартовий пістолет Ekol з написом на затворі «Major 9мм» з номерним позначенням НОМЕР_14 з магазином, в якому знаходяться 5 набоїв, схожі на набої 9мм, шумової дії які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області знищити.

Арешт накладений Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2019року на таблицю зі слідами рук, два ремені, кабель чорного кольору для зарядки мобільного телефону після вступу вироку в законну силу скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 3297 ( три тисячі двісті дев*яносто сім) гривень 21 коп.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30днів з дня його проголошення.
Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді:

ОСОБА_47