Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2530/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

особи, яка вчинила кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002933, внесеного до ЄРДР 05.10.2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26 лютого 2021 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002933, внесеного до ЄРДР 05.10.2020 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, 04.10.2020 року ОСОБА_8 домовився зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 про те, що наступного дня забере свого сина ОСОБА_10 зі школи та з ним погуляє на прибудинковій території.

Так, 05.10.2020 року, в першій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_3 , маючи залежність до вживання наркотичних засобів, вжив психотропну речовину амфетамін, яку зберігав у вказаній квартирі для власного вживання.

Цього ж дня, ОСОБА_8 о 16.00 год., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , зустрівся з вихователем свого сина ОСОБА_11 , яка передала, йому малолітнього ОСОБА_10 , щоб вони разом погралися біля будинку. Після цього, ОСОБА_8 вирішив забрати свого сина ОСОБА_10 до місця свого проживання та разом з ним продовжити розваги в квартирі.

Цього ж дня, близько 19.00 год., у ОСОБА_8 , який знаходився за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_3 під дією психотропної речовини амфетаміну та не бажав віддавати свого сина ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вклав останнього на диван в одній з кімнат кв. АДРЕСА_3 та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв з шафи загального коридору ніж, який має колючо-ріжучі властивості, та, утримуючи його в своїй правій руці, умисно, з метою вбивства, завдав не менше 5 (п`яти) цілеспрямованих ударів в шию та груди малолітнього ОСОБА_10 , заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді одного наскрізного колото-різаного поранення грудей, не менше двох проникаючих різаних та не менше двох колото-різаних поранень шиї з ушкодженням гортані та великих судин, від яких малолітній ОСОБА_10 помер.

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючих різаних та колото-різаних поранень шиї, проникаючого наскрізного колото-різаного поранення грудей з ушкодженням легені, що призвело до розвитку крововтрати і шоку.

Після цього, ОСОБА_8 з метою приховання слідів вчинення злочину підпалив диван, на якому перебувало тіло ОСОБА_10 , та в подальшому був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у вчиненні умисного вбивства малолітнього, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор, потерпіла та представник потерпілої підтримали клопотання за обставин викладених у ньому.

Захисник, законний представник та особа, яка вчинила кримінальне правопорушення вважали за можливе застосувати госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 177 від 22.12.2020 року встановлено, що в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , він виявляв ознаки хронічного маячного розладу ( НОМЕР_1 з МКХ-10), ускладненого розладами психіки та поведінки внаслідок вживання наркотиків і використання інших психоактивних речовин (F19.2 за МКХ-10). В період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , останній за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_8 , виявляє ознаки хронічного маячного розладу (F 22.0 за МКХ-10), ускладненого розладами психіки та поведінки внаслідок вживання наркотиків і використання інших психоактивних речовин (F 19.2 за МКХ-10). В теперішній час, за своїм психічним ОСОБА_8 не може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати про них правильні свідчення. За своїм психічним станом ОСОБА_8 у теперішній час не може приймати участь у судовому засіданні, з ним не можуть проводитись слідчі дії. В теперішній час ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. В теперішній час ОСОБА_8 виявляє ознаки хронічного маячного розладу (F 22.0 з МКХ-10), ускладненого розладами психіки та поведінки внаслідок вживання наркотиків і використання інших психоактивних речовин (F 19.2 за МКХ-10). Протипоказань до застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не має.

В період правопорушення ОСОБА_8 не знаходився в стані афекту, про що свідчать характер та обставини правопорушення.

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р. суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ "Про психіатричну допомогу" та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом .

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати у сумі 40 452 грн. 80 коп. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ "Про психіатричну допомогу" (далі - Закон № 1489-ІІІ) та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - Закон № 2801-ХІІ), п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р., ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу", статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу обраний запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку з утриманням в КНП "КМПНЛ № 3" залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у сумі 40 452 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок державного бюджету.

Речові докази: 2 (два) DVD-R диски марки «ALERUS» DVD-R 4,7 GB», лист з Оболонського УП ГУНП у м. Києві, 1 (один) СД-Р диск марки «VIDEX» MAMBA, мобільний телефон матки «НТС» у зламаному стані, блокнот із синьою палітуркою, три блокноти із надписами, мобільний телефон блакитного кольору марки «НТС», рішення суду у справі №761/36727/17, спортивну кофту білого кольору, футболку біло-синього кольору у горизонтальну смужку, штани синього кольору (джинси), шкіряний ремінь чорного кольору, кросівки чорного кольору, ніж чорного кольору із чорною рукояткою, на лезі напис «LeatherNeck-SF», обгорілий чохол чорного кольору від ножа, пластикову пляшку (у обгорілому стані в результаті дій високих температур), залишки тканини у обгорілому стані, залишки схожі на обшивку дивану у обгорілому стані (обвуглений фрагмент паралону), папір для друку формату А4 (обгорілі по краях), чорний кухонний ніж з пластиковим чохлом, фрагмент футболки з механічними ушкодженнями залишити зберігати в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Ноутбук марки «ACER», комп`ютерну мишку, сумку для ноутбука, зарядний пристрій, зв`язку ключів три металевих, один магнітний, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ять флеш накопичувачів, трудову книжку на ім`я ОСОБА_8 , виписку з медичної книжки Віва на ім`я ОСОБА_8 , копії паспортів на ім`я ОСОБА_13 , паперову теку із копіями документів, медичну книжку на ім`я ОСОБА_8 залишити ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

Амфетамін, загальною масою 0,099 г., порошкоподібну речовину рожевого кольору невідомого походження знищити.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1