Справа № 299/2086/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/259/21, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.04.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_6 , строком на тридцять днів - до 20.07.2021.

З матеріалів клопотання убачається, що 09 червня 2021 року до Виноградівського районного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин при наступних обставинах. Так, 19 квітня 2021 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на території колишнього завод-радгоспу «Виноградівський», що за адресою м. Виноградів, вул. Заводська, 2, Берегівського району, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою особою, вчинив кримінальне правопорушення щодо неї, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи (зґвалтування). Слідчий у клопотанні зазначив, що 22.04.2021 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілої, протоколом впізнання, показаннями свідків та іншими матеріалами, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення і передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Окрім того, у клопотанні слідчий посилається на те, що оскільки ОСОБА_6 характеризується з негативної сторони, засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, переховування від органів досудового розслідування, тобто ОСОБА_6 , може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області, впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки. У зв`язку з наведеним, слідчий вважає, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи/та суду, щодо нього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не будуть достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до 19.06.2021 не видається можливим, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на один місяць.

В ухвалі слідчий суддя визнав, що на час розгляду клопотання слідчого встановлено наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. Також зазначив, що зворотне підозрюваним та захисником у судовому засіданні не доведено, зокрема не спростовано зменшення ризиків підозрюваного, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також в ухвалі слідчого судді вказано, що існує ризик протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому, враховуючи те, що він раніше судимий, у зв`язку з чим будь-який інший більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою буде недостатньо ефективним для запобігання вказаним ризикам. При цьому, враховуючи зібрані дані, які характеризують особу ОСОБА_6 можна дійти висновку, що останньому характерне байдуже ставлення до дотримання правових норм, ігнорування громадських інтересів та відсутність соціальної пристосованості у суспільстві.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник підозрюваного, - адвокатка ОСОБА_5 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, просить її змінити та обрати запобіжний захід щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не доведено належним чином неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, на думку апелянтки, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначив які саме існують обставини, що можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою. Просить ухвалу слідчого судді змінити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового провадження: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвокатки ОСОБА_5 , та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги вони були повідомлені належним чином; будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду від учасників не надходило.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 173 КК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою участь у його розгляді брали: підозрюваний ОСОБА_6 , його захисниця адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Висновок слідчого судді про продовження строку строку запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 колегія суддів визнає належним чином вмотивованим, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував і те, що обставини, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і далі продовжують існувати.
Так, вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді в тій частині, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах судового провадження будь-яких доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд врахував те, що підозрюваним та захисником у судовому засіданні у місцевому суді, а відтак в апеляційній скарзі не доведено та не спростовано зменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, також існує ризик його протиправної поведінки в майбутньому, враховуючи те, що підозрюваний раніше судимий, зокрема вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став і може вчинити нові кримінальні правопорушення. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою обґрунтовано врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, і те, що інкриміноване йому діяння відноситься до особливо тяжких злочинів, а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню підозрюваного ОСОБА_6 під вартою та необхідність проведення органом досудового розслідування необхідних процесуальних дій, зокрема дослідження висновків призначених судово-медичних експертиз.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді про те, що, аналізуючи у тому числі характеристику особистості ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходу, не одружений, є обґрунтовані підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не конкретизував які саме обставини можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. Так, з матеріалів досудового розслідування убачається, що на час розгляду апеляційної скарги не надійшли висновки призначених експертиз : молекулярно генетичної від 14.05.2021, та судово-медичної ОСОБА_9 від 19.04.2021. З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів визнає, що продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Отже, на підставі викладеного вище апеляційний суд вважає що сукупність встановлених обставин свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та наявні об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, і ці обставини виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки слідчого судді, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.04.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_6 , строком на тридцять днів - до 20.07.2021 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: