Справа № 686/2946/21
Провадження № 1-кс/686/1462/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу, подану адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаною скаргою звернувся ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій просить: визнати бездіяльність начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, чи інших уповноважених на це осіб, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинені відносно ОСОБА_4 окремими працівниками ГУНП у Вінницькій області кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, та визнати ОСОБА_4 потерпілим; зобов`язати начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, чи інших уповноважених на це осіб, внести до ЄРДР відомості про вчинені відносно ОСОБА_4 окремими працівниками ГУНП у Вінницькій області кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, та визнати ОСОБА_4 потерпілим.

В обґрунтування поданої скарги вказує, що 17.01.2021 було подано заяву про вчинення ймовірно окремими працівниками ГУНП у Вінницькій області кримінальних правопорушень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі ТУ ДБР, розташоване у м. Хмельницькому), однак листом від 22.01.2021 було повідомлено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, заяву направлено до ГУНП у Вінницькій області для проведення перевірки та прийняття рішення по суті.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 17.01.2020 ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому з повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, ймовірно службовими окремими працівниками ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до змісту вказаної заяви у власності ОСОБА_4 автомобіль є автомобіль марки BMW m5, яким 20.04.2020 зі слів ОСОБА_4 заволодів його знайомий за обставин, викладених у заяві.

Віднайти автомобіль вдалося поблизу автодороги неподалік села Красносілка Літинського району Вінницької області, прибувши туди виявив, що автомобіль охоплено полум`ям. Зі слів ОСОБА_4 , його товариш був за кермом автомобіля, допустив з`їзд з проїзної частини дороги, від чого автомобіль зайнявся, останній погрожував ОСОБА_4 .

Відтак, ОСОБА_4 стверджує, що обмовивши себе при складанні працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та інших адміністративних документів, про що також заявив прибулим на місце події співробітникам ДСНС.

Працівники Літинського ВП ГУНП у Вінницькій області, які прибули на місце пригоди, зафіксували факт повного згорання належного ОСОБА_4 автомобіля, і яким він, побоюючись за своє життя і здоров`я, сказав, що це він був за його кермом і з`їхав з дороги, наїхавши на дерево, внаслідок чого сталося його займання та повне згорання.

При цьому, на думку ОСОБА_4 ніхто з прибулих на місце події поліцейських не здійснив належного з`ясування фактичних обставин даної пригоди, що дало б можливість встановити, що це був не він, а ОСОБА_5 .

На вказане звернення ОСОБА_4 ТУ ДБР, розташоване у м. Хмельницькому, 22.01.2021 направлено відповідь, що його заяву було направлено до ГУНП у Вінницькій області для проведення перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства.

Слідчий суддя зазначає, що відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Отже, вирішальним аспектом для прийняття рішення про внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана особою назва поданого документу.

Відтак, на думку ОСОБА_4 , незважаючи на те, що він свідомо обмовив себе та надав за його теперішньою позицією, неправдиві відомості працівникам поліції, вони зобов`язані були встановити істинні обставини події, яка сталася 20.04.2020.

Слідчий суддя зазначає, що доводи як особи, яка подала скаргу, так і його представника щодо наявності у діях слідчого кримінально караної поведінки ґрунтуються на їх власній оцінці зазначених фактів.

Матеріали скарги не містять доказів на підтвердження вказаних обставин, а тому слідчий суддя вважає їх безпідставними.

Крім цього, стверджуючи про вчинення кримінального правопорушення,зокрема начальником Літинського відділу поліції ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 у разі внесення відомостей до ЄРДР за його заявою, підтвердить власними поясненнями та наявними у нього копіями документів, які містяться у кримінальних провадженнях №0000174 від 27.04.2020, №0000 від 24.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.194 і ч.1 ст.219 КК України.

За позицією ОСОБА_4 і його представника, кримінально карану поведінку, передбачену ч.2 ст.365 КК Україниу діях начальника Літинського відділу поліції Костянтина Коробчинського, вони вбачають у образливому твердженні останнім про те, що ОСОБА_4 , є особою, яка вживає наркотичні засоби.

Ознаки злочину, передбаченого ст.367 КК України, як зазначив адвокат ОСОБА_3 , за його та ОСОБА_4 позицією наявні у діях ОСОБА_7 , оскільки він та жоден із працівників поліції, які прибули на місце пригоди, не вчили дій, спрямованих на з`ясування тієї обставини, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_4 .

У зв`язку із подальшим притягненням до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України та застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 і його представник фактично пов`язують кримінально карану, на їх думку, поведінку Коробчинського К.

Отже, наявність ознак кримінальних правопорушень у діях особи, на яку вказує ОСОБА_4 ґрунтується на тактиці сторони захисту в обґрунтування невинуватості особи у вчиненні злочину і за відсутності належного обґрунтування, не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР.

Наведені обставини, які зазначені в заяві про вчинення злочину, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, оскільки не містять відомостей, які б підтверджували ознаки злочину, а також мотив, прямий умисел чи зацікавленість працівників ГУНП у Вінницькій області.

Слід зауважити, що чинним кримінальним процесуальним законодавством визначено порядок оскарження процесуальних рішень слідчого у разі незгоди з його діями чи бездіяльністю.

Тому ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування у ньому та діє у межах повноважень суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, у м. Хмельницькому, при розгляді заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, відтак підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя