Справа № 359/458/21
Провадження № 1-в/359/158/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2018 року вирок приведено у відповідність до законодавства України та останнього визнано засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 10 років позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
17.05.2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відносно засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 82 КК України.

У клопотанні зазначається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази, стягнень не має. Працевлаштований на підприємстві установи, а саме: на дільниці ремонту піддонів.

В судовому засіданні представник колонії клопотання підтримав та росив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 також підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2018 року вирок приведено у відповідність до законодавства України та визнано засудженим останнього за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Бориспільська виправна колонія № 119».

Початок строку: 27.06.2017 року. Кінець строку: 30.08.2023 року.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №2 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 26.08.2016 року.

Під час знаходження в ФКУ СІЗО-5 УФСИН Росії по Московській області зарекомендував себе негативно, мав 6 стягнень, які погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав, до праці не залучався.

Із 24.11.2017 року, перебуваючи, в ФКУ ВК-23 УФСИН Росії по Саратовській області зарекомендував себе негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у порушенні внутрішнього розпорядку та порушенні між камерної ізоляції, однак в подальшому змінив свою поведінку на краще та за сумлінну працю та активну участь у житті колонії отримав 8 заохочень.

З 15.02.202.0 року, під час знаходження в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

11.03.2020 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази, стягнень не має. Працевлаштований на підприємстві установи, а саме: на дільниці ремонту піддонів. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених в розділах «Фізкультура і спорт» та «Духовне відродження», проявляє розумну ініціативу в їх реалізації. Відповідно , до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України, приймає участь у роботі самодіяльних організацій установи в спортивній та духовно - просвітницькій секціях, проявляє розумну ініціативу в їх діяльності. Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та отримує від них посилки та передачі. 25.06.2020 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений нетривалий час перебував в установі та був маловивченою особою. На профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєному злочині не визнав, однак за час відбування покарання змінив своє ставлення та щиро розкаюється в скоєному злочині.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент розгляду подання фактично відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання за вчинений ним злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання у ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», суд вважає за доцільне замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеженням волі, із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 82 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_7 задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі (на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2018 року вирок приведено у відповідність до законодавства України та останнього визнано засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 10 років позбавлення волі) - замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці 20 (двадцять) днів.
Врахувати в строк відбування покарання час переміщення засудженого до нового місця відбування покарання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено о 17 год. 30 хв. 14.06.2021.

Суддя ОСОБА_1