Справа № 638/4953/21
Провадження № 1-кп/638/1165/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретара судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №0000183 від 05.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Сахновщина Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 приблизно о 17:30 годині ОСОБА_4 керував працездатним автомобілем марки «Аudі» моделі «А6», р.н.: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , зі швидкістю приблизно 50 км/год, та рухався по вулиці Ахсарова в Шевченківському районі міста Харкова, зі сторони проспекту Перемоги до бульвару Фронтовиків.

Під час руху по вулиці Ахсарова, а саме поблизу будинку № 12-А, що розташований на вулиці Монтажній в місті Харкові, водій ОСОБА_4 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Відповідно до вказаної норми водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, ОСОБА_4 не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу останньому, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги на вказаному переході, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля й в момент наїзду перебувала на смузі руху ОСОБА_4 , та якій за наслідками події спричинено тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/91-А/21 від 27.02.2021, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів, а саме: закритий перелом 5, 6, 7, 8 ребер справа із зміщенням; закритий перелом лівої ключиці; закритий перелом нижньої третини діафізу правої малогомілкової кістки; закритий перелом внутрішньої кісточки правої гомілки із розривом міжгомілкового зчленування та підвивихом стопи допереду та назовню.

Згідно з висновком комплексної судової експертизи матеріалів та засобів відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121- 21/4517 від 22.03.2021 дії водія автомобіля марки «Аudі» моделі «А6», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 18.1 ПДР України й виразились у не зменшенні швидкості та не зупинці керованого автомобіля під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, щоб дати дорогу останньому, що знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

18.06.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість місяців. Враховуючи, що на їхню думку виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В угоді зазначено про наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілій.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти затвердження угоди в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців. Вважає, що строк призначення даного покарання занадто малий, враховуючи на ту обставину, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, і умови угоди в цій частині не відповідають інтересам суспільства. В іншій частині прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, в тому числі і щодо призначення обвинуваченому узгодженого в угоді основного покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Ствердив, що розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до обвинуваченого ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом. Підтвердила в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодував розмір спричиненої їй шкоди. Просила затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно.

Судом обвинуваченому та потерпілій з достатньою повнотою роз`яснені наслідки укладення угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Крім того, взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання щодо відшкодування шкоди станом на час розгляду питання про затвердження угоди виконані в повному обсязі, що не заперечується потерпілою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення; даних про його особу, як такої, що за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Також матеріалами справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 одружений, постійно проживає з сім`єю, виховує двох неповнолітніх дітей, здійснює постійний догляд за інвалідом І групи. Сторонами також враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв його розкриттю, а саме викликав швидку медичну допомогу та поліцію одразу після ДТП. Надав до матеріалів кримінального провадження відео з відео реєстратора, який знаходився у нього в машині.

Вид та міра покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість місяців передбачена санкцією ч.1 ст.286 КК України, на яку обвинувачений погоджується. Крім того, сторони вважають за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

На переконання суду, узгоджені сторонами від і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого. Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття обвинуваченого. Обставина, яка обтяжує покарання згідно зі ст.67 КК України є вчинення щодо особи похилого віку.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення учасників кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість місяців та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Представник ОСОБА_8 власника майна ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання про зняття арешту з майна, а саме автомобіля марки «Аudі» моделі «А6», р.н. НОМЕР_1 , який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, місце зберігання автомобіля визначено територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області. На підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 29.03.2021 вказаний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .

Учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання про зняття арешту.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

В ході досудового розслідування проведено судову автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/121-21/3347-ІТ від 11.03.2021, витрати з проведення якої документально підтверджені та становлять 1961 грн. 40 коп., та комплексну судову експертизу матеріалів та засобів відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121- 21/4517 від 22.03.2021, витрати з проведення якої документально підтверджені та становлять 6538 грн. 00 коп.

На підставі ст.118 КПК України вказані витрати включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 18.06.2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.06.2021 року покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту -задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05.02.2021 по справі № 953/1971/21 (провадження № 1-кс/953/1117/21) на автомобіль марки «Аudі» моделі «А6», р.н.: НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , повернувши майно його власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведених під час досудового розслідування експертиз: № СЕ-19/121-21/3347-ІТ від 11.03.2021 року у розмірі 1961 грн. 40 коп., № КСЕ-19/121- 21/4517 від 22.03.2021 року у розмірі 6538 грн. 00 коп., а всього стягнути 8499 (вісім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 40 коп.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили- лазерний диск «VIDEX CD-R 700 MB 80 min» з відеозаписом обставин ДТП зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1