Справа № 947/7764/21
Провадження № 1-кс/947/3705/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000332 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідування встановлено, що 16.02.2021 до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з Управління СБУ в Одеській області про те, що співробітники АТ «Ощадбанк» шахрайським шляхом, з метою особистого збагачення, здійснюють несанкціоновані операції з використанням платіжних карток клієнтів банку, а саме: змінюють фінансовий номер клієнтів в програмному комплексі СКМ, з подальшим переказом клієнтських коштів на карти інших банків.
В ході допиту заступника начальника відділу банківської безпеки Філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 встановлено, що до АТ «Ощадбанк» звернулася із заявою клієнтка банку ОСОБА_8 із скаргою щодо несанкціонованих операцій з використанням реквізитів платіжної картки АТ «Ощадбанк», випущеної на її ім`я.
В ході перевірки встановлено, що 06.11.2020 з карткового рахунку вказаної клієнтки здійснено дві операції (переказ з «картки на картку») на суму 23 500 грн. та 6 500 грн. на картки інших банків.
Також встановлено, що платіжна картка № НОМЕР_1 , на яку був здійснений переказ грошових коштів ОСОБА_9 - провідному економісту служби роздрібного бізнесу відділення банку № НОМЕР_2 (м. Одеса, вул. Балківська, 30).
Так, зняття викрадених коштів з використанням вищезазначених карток відбувалися в м. Одеса де і мешкає клієнт, проте характерні для більшості шахрайських операцій ознаки при цьому були відсутні.
Подальшим аналізом з`ясовано, що за декілька хвилин до проведення оскаржених клієнткою операцій, в програмному комплексі СКМ було змінено фінансовий номер клієнтки на номер невстановленої приналежності НОМЕР_3 та на номер НОМЕР_4 . Під час перевірки номеру НОМЕР_4 стало відомо, що вказаний номер також закріплений за співробітником філії - Одеське обласне управління Банку ОСОБА_10 - фахівця І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ №10015/0587 (м. Одеса, вул. Балківська, 30).
По цих клієнтах також виявлено зміни фінансових номерів в програмному комплексі СКМ з подальшими підозрілими переказами коштів на картки інших банків, з використанням яких також відбувалися зняття коштів в банкоматах.
Також було проаналізовано фінансовий номер співробітниці Банку ОСОБА_10 та встановлено, що до даного номеру періодично в програмному комплексі СКМ підключалися клієнти банку з подальшими підозрілими переказами коштів на картки інших банків та подальшим обготівкуванням в м. Одеса.
Сам вхід до програмного комплексу СКМ здійснювався з облікового запису користувача BUZYLAKA, що закріплений за співробітницею філії - Одеське обласне управління банку ОСОБА_9 - провідного економіста служби роздрібного бізнесу ТВБВ № НОМЕР_2 . За аналізом наявних матеріалів прослідковується тісний зв`язок між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Так, остання неодноразово здійснювала перекази коштів на рахунок ОСОБА_9 .
При проведенні аналізу фінансового номеру ОСОБА_9 встановлено, що до даного номеру також періодично в програмному комплексі СКМ підключалися клієнти філії банку з подальшими підозрілими переказами коштів на картки інших банків та подальшим обготівкуванням в м. Одеса.
За результатами аналізу встановлено 20 клієнтів - Одеського обласного управління Банку, які є потенційно постраждалими від несанкціонованих переказів коштів з їх рахунків та фінансові номери яких періодично змінювались на номери працівників філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фахівця І категорії служби роздрібного бізнесу, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , провідного економіста служби роздрібного бізнесу, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючої територіально відокремленим безбалансовим відділенням, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провідного економіста служби роздрібного бізнесу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , провідного фахівця служби роздрібного бізнесу, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
18.03.2021 в період часу з 07:03 до 08:54 години, під час обшуку будинку АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2021 по справі №947/7764/21 (провадження №1-кс/947/3490/21), виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Вище зазначені вилучені речі та документи є речовими доказами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин кримінального правопорушення, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження та розгляду у суді.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання, до скоєння даного кримінального правопорушення ймовірно може бути причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , провідний фахівець служби роздрібного бізнесу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 18.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, під час проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільний телефон, заяви, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На вилучених банківських картках можуть міститися грошові кошти, ймовірно набуті кримінально-протиправним шляхом, а саме шляхом здійснення несанкціонованих операцій з використанням платіжних карток клієнтів банку.

Як вбачається з постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів від 18.03.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000332 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000332 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, із забороною розпорядження та користування, вилучене 18.03.2021 під час обшуку будинку №33 по вул. Декабристів в м. Одесі, а саме:

- банківську карту банку «ПУМБ» № НОМЕР_5 ; банківську карту банку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 ; банківську карту банку «ПУМБ» № НОМЕР_7 ; банківську карту банку «А-Банк» № НОМЕР_8 ; банківську карту банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон «REDMI K30», ІМЕІ1 НОМЕР_10 , ІМЕІ2 НОМЕР_11 , із сім-картою мобільного оператора «лайфселл», а/н - НОМЕР_12 , та сім-картою мобільного оператора «Київстар», а/н - НОМЕР_13 ; пластикова карта старнового пакету «Київстар» до сім-карти абонентського номеру - НОМЕР_13 ;

- заяву про приєднання №559781916/280720 на відкриття банківського рахунку АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_14 , на 2 аркушах; заяву про приєднання №559781916/250720 на відкриття банківського рахунку АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_15 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1