Номер провадження: 11-сс/813/1165/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0000391 від 11.03.2021, відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, було відмовлено у застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього строком до 29.08.2021 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати до слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора , суду за першою вимогою; повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідальних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в зазначеному кримінальному провадженні доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте ані слідчим, ані прокурором не була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, для забезпечення його належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Окрім того, слідчий суддя врахував дані щодо характеристики підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, має на утриманні літню матір.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена із порушенням норм кримінального процесуального законодавства з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилась наявність у ОСОБА_7 сталих зв`язків з іншими, невстановленими на даний час слідством співучасниками вчинення злочину, які перебувають на волі, можливість підозрюваного, перебуваючи на волі, впливати на свідків так і на інших учасників кримінального провадження, знищити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також іншим способом перешкоджати здійсненню досудового розслідування;
- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 вчинив незаконні дії, спрямовані на пособництво у шахрайському заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах та в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2021.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваної та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04, суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, діючи умисно в інтересах ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного), з метою пособництва у шахрайських діях, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, перебуваючи у змові з невстановленими особами за допомогою комп`ютерної техніки здійснили виготовлення підроблених офіційних документів, а саме: договору № 1-18-4/16 від 23.03.2016 купівлі-продажу майнових прав та акту прийому-передачі від 16.02.2017 на нежитлове приміщення, загальною площею 181 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також договору № 1-19-4/16 від 23.03.2016 купівлі продажу майнових прав та акту прийому-передачі від 16.02.2017 на нежитлове приміщення, загальною площею 119,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , які підписані начебто від імені керівника ТОВ «Аль-Карім».
Водночас, досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені вище приміщення першого поверху належать ТОВ «Аль-Карім» (), про що 21.11.2016 державним реєстратором Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_11 внесені відомості за реєстраційним номером 101 на нежитлове торгово-адміністративне приміщення 104-Н, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1615,3 кв.м. та реєстраційним номером 1101 на нежитлове спортивно-оздоровче приміщення 102-Н, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1547,3 кв.м., які розташовуються за адресою: АДРЕСА_2 , Житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Таким чином встановлено, що ТОВ «Аль-Карім» не укладало з ОСОБА_7 вищезазначені договори від 23.03.2016 купівлі-продажу майнових прав, а також акти прийому-передачі від 16.02.2017 на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, у зв`язку з чим ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами здійснили підроблення вищевказаних офіційних документів, з метою їх подальшого використання.
Крім того, 22.05.2017, приблизно о 17 год. ОСОБА_7 за участю ОСОБА_10 перебуваючи у державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_12 за адресою: м. Одеса, просп. Гагаріна, 12А, де ОСОБА_7 надав державному реєстратору документи для здійснення реєстраційних дій, тим самим використав завідомо підроблені документи, а саме: договір купівлі-продажу майнових прав №1-19-4/16 від 23.03.2016, договір купівлі-продажу №1-18-4/16від 23.03.2016 та акти прийому-передачі від 16.02.2017, які підписані начебто від імені керівника ТОВ «Аль-Карім» та ОСОБА_7 .
На підставі наданих ОСОБА_7 завідомо підроблених документів, державним реєстратором ОСОБА_12 о 17:41 год. за реєстраційним номером 101 та о 17:48 год. за реєстраційним номером 101 за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 119,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на нежитлове приміщення загальною площею 181 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає дійсності.
Відповідно до висновків зі звіту ОН170529-03 (ідентифікаційний номер за базою ФДМУ 1892937_29052017_ОН170529-03), звіту ОН170529-04 (ідентифікаційний номер за базою ФДМУ 1892968_29052017_ОН170529-04) про оцінку нежилого приміщення загальною площею 181 кв.м. та 119,2 кв.м., розташованих на 1-му поверсі 18 поверхової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , вартість складає 1 310 573 грн. та 781 027 грн.
У подальшому, діючи на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_7 , 30.05.2017, більш точний час в ході слідства встановити не вдалось, перебуваючи за місцем здійснення діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , де підозрюваний, виконуючи роль пособника, у присутності ОСОБА_10 , здійснив відчуження вищезазначених об`єктів нерухомого майна загальною площею 181 кв.м. та 119, 2 кв. м., а саме шляхом укладання та підписання договорів купівлі-продажу (серії та номерів: 1348 та 1351) з ОСОБА_14 , який являється довіреною особою ОСОБА_15 , хоча ОСОБА_7 достеменно відомо, що він будь-яких договорів купівлі-продажу на нежитлові приміщення загальною площею 181 кв.м. та 1119,2 кв.м., що розташовується вищезазначеною адресою, з ТОВ «Аль-Карім» не укладав та будь-яких фінансових операцій, пов`язаних з розрахунком за придбання у ТОВ «Аль-Карім» вказаного приміщення не здійснював, та не є власником цього приміщення.
На виконання умов договору купівлі-продажу, ОСОБА_14 , згідно платіжних доручень № 3 та №4 від 30.05.2017 здійснив перерахування коштів в розмірі 1 310 573 грн. та 781 027 грн. на рахунок ОСОБА_7 відкритого у АТ «КБ «АКОРДБАНК» з призначенням платежу «Перерахування коштів за купівлю нежитлового приміщення загальною площею 181,0 кв.м. та 119,2 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі продажу».
Таким чином, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шахрайським шляхом, з метою особистого збагачення, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_15 , обернувши перераховані ОСОБА_14 , який діяв в інтересах потерпілого, грошові кошти в розмірі 2 091 600 грн. на свою користь, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.
Питання обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в апеляційному порядку не оскаржується та підтверджується матеріалами провадження, долученими до клопотання слідчого.
Разом із тим, колегія суддів погоджується із обґрунтованими висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, апеляційний суд не погоджується із доводами прокурора про наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків можливого впливу підозрюваного на свідків та інших учасників кримінального провадження, знищення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки такі твердження є голослівними та матеріалами провадження не підтверджуються, натомість, підозрюваний з моменту внесення відомостей про вчинений злочин до ЄРДР жодних спроб здійснення впливу на свідків в зазначеному провадженні не здійснював та жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню.
Однак, на переконання колегії суддів, в зазначеному кримінальному провадженні існує один доведений стороною обвинувачення ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, при цьому зазначений ризик хоча і існує, однак він мінімальний.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді та звертає увагу на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійне місце реєстрації та проживання; працевлаштований; має на утриманні літню мати; самостійно з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища.

Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного його оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Так, останній самостійно з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно ного слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, а також характеристики особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.07.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4