Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/559/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.06.2021 у кримінальному провадженні № 0006470 від 22.08.2019, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонокостянтинівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, працюючому охоронником у ТОВ «Технополь-Агро», депутату Бережинської сільської ради Кіровоградського району, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 14.08.2021 включно.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженому, працюючому охоронником у ТОВ «Технополь-Агро», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 14.08.2021 включно.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Семипалатинськ, республіки Казахстан, громадянина України, не одруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому,

продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 14.08.2021 включно.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,
захисників адвокатів - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0006470 від 22.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та п.п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У процесі судового розгляду, за клопотанням процесуального прокурора ОСОБА_11 , ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.06.2021 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.08. 2021 включно.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 інших менш суворих запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, оскільки за висновком суду, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке їм загрожує у разі доведеності їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм особливо тяжких кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають доказове значення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та відмовити прокурору в задоволенні клопотання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, яке виразилось в ухваленні рішення незаконним складом суду, який на думку захисника, повинен був вирішити питання доцільності подальшого тримання його підзахисних під вартою колегіально, а не головуючим одноособово.

Адвокат ОСОБА_8 вважає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 199 КПК України, оскільки не містить об`єктивних даних про існування ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, які б виправдовували необхідність та доцільність подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, який на думку сторони захисту, до вчинення умисного вбивства не причетний.

Стверджує що прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою з формальних підстав, а суд ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

В апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 також просить скасувати ухвалу суду та відмовити прокурору в задоволенні клопотання, вказуючи про ухвалення оскаржуваного ним рішення незаконним складом суду, невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 199 КПК України, відсутність у матеріалах клопотання об`єктивних даних про існування та недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на практику Європейського суду з прав людини, адвокат ОСОБА_8 стверджує, що ОСОБА_6 утримуються під вартою більше 18 місяців, тобто поза межами розумних строків, законні підстави для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою на його думку відсутні, а тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується його підзахисний не є визначальним елементом ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів.

У апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 , просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову прокурору в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що після зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу та звільнення з-під варти, ОСОБА_9 з 05.04.2021 знаходився на волі та перебував під цілодобовим домашнім арештом, з`являвся на всі судові засідання та не залишав постійне місце проживання, окрім періоду лікування на денному стаціонарі.
26.04.2021 ОСОБА_9 госпіталізований до терапевтичного відділення Кіровоградської обласної лікарні, у зв`язку із загостренням тяжкої хронічної хвороби ендокринної етології, яка потребує специфічного лікування, особливої дієти, постійного контролю за рівнем глюкози у крові, консультацій профільних лікарів, тобто кваліфікованої медичної допомоги, яку в умовах СІЗО отримати неможливо.
Не зважаючи на дані обставини, відсутність порушень з сторони ОСОБА_9 обов`язків покладених судом щодо цілодобового домашнього арешту та конкретних даних про ризики, прокурор на думку захисника, звернувся з клопотанням про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу з формальних підстав та надуманих мотивів.
При цьому адвокат не виключає, що з усього обсягу пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, версія слідства про співучасть останнього в умисному вбивстві за відсутністю прямих доказів є лише припущенням, а тому стверджує, що подальше перебування ОСОБА_9 , який потребує своєчасної та кваліфікованої медичної допомоги, в місцях позбавлення волі без вироку суду є прямим порушення його прав та законних інтересів.
Заслухавши доповідача, пояснення захисників-адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, при зверненні до суду, прокурор у даному кримінальному провадженні у своєму клопотанні, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини зазначив про те, що на даному етапі судового розгляду не зменшились і продовжують існувати ризики того, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яким у разі доведеності винуватості загрожує покарання, у тому числі у виді довічного позбавлення волі, перебуваючи на свободі, за допомогою закордонного паспорту можуть виїхати за межі України, тим самим переховуватись від правосуддя, а також можуть впливати на свідків та потерпілого у справі, при невстановленому замовнику вбивства, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.
Так, перевіркою доводів апеляційних скарг захисників обвинувачених, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження тримання обвинувачених під вартою.
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення обвинуваченими особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання останні можуть: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на їх користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченими, у разі застосування до них запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 27.06.2021, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисники обвинувачених, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особи обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про загрозливий стан здоров`я останнього та відсутність належного лікування в умовах СІЗО, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки підтверджуючих вказані обставини медичних документів, захисником не надано.

Доводи, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисники обвинуваченихне є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинуваченихбільш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Також, не заслуговують на увагу посилання захисників на істотне порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, яке виразилось в ухваленні рішення незаконним складом суду, оскільки вони вважають, що суд повинен був вирішити питання доцільності подальшого тримання їх підзахисних під вартою лише колегіальним складом суду, а не головуючим одноособово.

Так, розділ 11 перехідних положень КПК України доповнено п. 20-5, з якого вбачається, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів у порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Отже, в даному випадку головуюча по справі суддя ОСОБА_1 , на підставі зазначеної вище норми законну, без порушення вимог кримінального процесуального законодавства, продовжила строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час судового розгляду, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила.

За таких обставин апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, а тому ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , а також захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.06.2021 в кримінальному провадженні №0006470 від 22.08.2019 про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою до 14.08.2021 включно- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2