Справа № 183/1096/20
№ 1-кп/183/705/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000284 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, розлученого, з середньою освітою, офіційно працюючого помічником асфальтоукладчика в дорожній службі Альтком, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25.04.2005 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 187, ч. 4 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 25.11.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.;
- 23.12.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 310 КК України до 2 місяців арешту;
- 24.10.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, с.75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
24 серпня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та на даний час ухвалений вирок, який набрав чинності, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за місцем мешкання останнього, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , вступили в попередню змову та домовились здійснити крадіжку майна з території домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи яку в той же день, тобто, 24 серпня 2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 разом з співучасником вчинення злочину ОСОБА_5 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, прибули до буд. АДРЕСА_1 , де діючи за попередньою змовою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , розташованого за вказаною адресою, яке є сховищем, де шляхом вільного доступу, через пошкоджені раніше двері, проникли до будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, звідки діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, таємно викрав шифер 8-ми хвильовий розмірами 180x105 см, вартістю 110 грн. за 1 штуку в кількості 30 шт. на загальну суму 3300 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 разом з співучасником вчинення злочину ОСОБА_5 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3300 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Від надання детальних показань відмовився, користуючись наявним у нього правом. Показав, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату, час місце та спосіб він разом з ОСОБА_5 здійснив крадіжку шиферу потерпілого. На даний час шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодована шляхом повернення майна. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло та сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є особою раніше судимою, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, за місцем мешкання на момент скоєння злочину характеризувався негативно (а.п.112), перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.п.116), однак обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, він вину визнав повністю, у інших лікарів на обліках не перебуває (а.п.114,115), має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштований, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.102).

Щире каяття ОСОБА_3 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1