ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3599/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2254/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , без участі інших потерпілих по справі належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченогона вирок Харківського районного суду Харківської області від 12 04 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 09 02 2018 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до вимог ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання останнього, а саме, з 11 лютого 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави у розмірі 4066,83 гривень.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий корисливий злочин при таких обставинах.
17 травня 2020 року ОСОБА_7 , у вечірній час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, упевнившись, що на території вказаного домоволодіння власники відсутні, та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що його дії є незаконними, проник на територію домоволодіння через паркан, після чого шляхом віджиму вхідних дверей домоволодіння за допомогою лому проник у житловий будинок, звідки викрав електронасос торгівельної марки «Дельфін» моделі «DSP 750 PD2» та електро-замок автомобільний торгівельної марки «CELSIOR». Після чого, ОСОБА_7 , покинув приміщення будинку, та на території домоволодіння таємно викрав садову двохколісну тачку, яку в подальшому використав для перевезення раніше викраденого в приміщенні будинку майна. Таким чином, заподіяв потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 1595, 20 гривень.
Крім того, 01 вересня 2020 року у денний період часу ОСОБА_7 , проходячи уздовж автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , багажник якого в цей момент був відчинений, а кришка багажнику відкрита, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливим мотивом, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з багажника вказаного автомобіля таємно викрав два рибацьких розкладних стільчика, зеленого кольору, фірми «UP» Underprice, розміром 54х54х91 см, DES102D (2015) та балонний телескопічний ключ, Chrome-vanadium 17х19 мм. Таким чином, заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду, на загальну суму 856 гривень 00 копійок.
Крім того, 04 листопада 2020 року, в денний час доби, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом відчинення калитки проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав металеві труби довжиною 4 м, діаметром 100 мм, товщина стінок 4 мм, вартістю 558 гривень 72 копійок та оцинковану трубу довжиною 3 м, діаметром 50 мм, товщина стінок 3 мм, вартістю 414 гривень 72 копійок, а всього згідно висновку товарознавчої експертизи вартістю 973 гривень 44 копійок.

Крім того, ОСОБА_7 , 05 листопада 2020 року в денний час доби, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом зриву навісного замка проник в будинок, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав електричну пилу «Тайга» ПЦ 1500, 1500 Вт, вартістю 950,00 гривень.
Крім того, 22 листопада 2020 року, близько 14:00 години, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переліз через паркан, тобто незаконно проник на територію приватного домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_5 , після чого, шляхом зламу вхідних дверей, незаконно проник до вказаного житлового будинку, звідки викрав належне потерпілому ОСОБА_11 особисте майно, а саме: пневматичну гвинтівку «Daisy Grizzly», 4,5 мм, вогнегасник СО2 вуглекислий переносний ОУ-50 та два бокали скляні з логотипом ТМ «Оболонь», об`ємом 0,3 л., вартість яких 570,00 гривень, 780,00 гривень та 47,00 гривень.
Крім того, 15 січня 2021 року у період часу з 10:00 по 12:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно та протиправно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, через паркан, проникнув на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_12 майно, яке знаходилося на території домоволодіння за вищевказаною адресою, а саме возик садовий одноколісний, вітчизняного виробництва, вироблений із металу, вартість якого 750,00 гривень.
Крім того, у період часу з 25 січня 2021 по 27 січня 2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно та протиправно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, через паркан, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_11 майно, яке знаходилося на території домоволодіння за вищевказаною адресою, а саме: ручний оприскувач «Леміра ОП-202-02» зеленого кольору, вартість якого 233,00 гривні; металеве бильце від металевого ліжка виробництва СРСР, вартість якого 150, 00 гривень; металеве бильце від металевого ліжка виробництва СРСР, вартість якого 150,00 гривень;
Крім того, в період часу з 14:00 години 04.02.2021 по 14:00 годину 05.02.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно та протиправно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, через паркан, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , а потім безпосередньо до будинку шляхом відкриття металевої клямки через вхідні двері, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_11 майно, яке знаходилося в приміщенні кухні вищезазначеного будинку, а саме: алюмінієву каструлю сірого кольору, об`ємом 10 л., радянського виробництва, вартість якої 350,00 гривень; металеву каструлю білого кольору, об`ємом 10 л., радянського виробництва, вартість якої 450,00 гривень; кухонний прилад м`ясорубка механічна, вироблена з металу сірого кольору, радянського виробництва, із позначенням «ГОСТ 4025-83», вартість якої 175,00 гривень; закаточний ключ автомат «МЗА-П», сіро-чорного кольору, із рукояткою чорного кольору, вартість якого 135,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів, а саме:
-за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
-за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та сховище.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченогоОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить про зміну вироку в частині пом`якшення йому покарання, призначивши покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, вказує, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення йому покарання не врахував дані, які характеризують особистість обвинуваченого, а саме те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому.

Позиції учасників апеляційного провадження.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її вимоги в повному обсязі.
Прокурор вважає вирок суду законним і обґрунтованим, через відсутність законних підстав просить подану апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Потерпіла погоджується із думкою прокурора та просить подану апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, захисника та потерпілої, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Що стосується апеляційних доводів захисника обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання підзахисному, то відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2018 року у справі №524/5999/17 вказала про те, що згідно ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд згідно ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких було скоєно злочин, а також думку потерпілої, яка щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд взяв до уваги ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії злочинів нетяжких та тяжких, характер та суспільну небезпеку вчинених діянь, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєних злочинів та їх кількість, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, особу винного, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
При цьому, обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Суд визначив обвинуваченому саме такий реальний строк покарання в межах санкції статті.
Захисник просить взяти до уваги пом`якшуючі покарання обставини, які вказані у вироку як щире каяття обвинуваченого. Однак, ця обставина судом врахована і тому суд пом`якшив йому покарання до майже мінімального строку позбавлення волі, який визначений санкцією ст. 185 КК України. Тому, всі апеляційні доводи захисника обвинуваченого про суворість покарання не дають підстав для пом`якшення йому покарання.
Такі обставини, про які зазначає в своїй апеляційній скарзі апелянт в якості пом`якшуючих покарання, - як постійне місце проживання, наявність цивільної дружини та дитини на вихованні за своєю суттю та соціальною вагомістю не є тими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим умисних кримінальних правопорушень. Їх наявність сама по собі за відсутності інших суттєвих обставин, що пом`якшують покарання, не може бути безумовною підставою застосування ст. 75 КК України.
Колегія суддів не може залишити поза увагою також той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою за злочини проти власності, проте належних для себе висновків не зробив та вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та схильність до вчинення суспільно небезпечних діянь.
З наведених мотивів колегія суддів не вбачає законних й обґрунтованих підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання і для застосування ст. 75 ККУ, оскільки призначене йому покарання з врахуванням всіх обставин справи та даних про його особу є законним й справедливим. Саме таке покарання має виправити обвинуваченого, запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.
За наведених обставин провадження та даних про особу винного колегія суддів дійшла висновку щодо не можливості задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 і пом`якшення йому покарання, оскільки судом належно дотримано всі вимоги ст.50,65 КК України при призначенні йому покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17 09 2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16 10 2008 року).

Отже, оскаржуваний вирок нормам закону відповідає в повній мірі і таким чином апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Харківського районного суду Харківської області від 12 014 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4