Провадження номер: 1-кп/714/27/21
Єдиний унікальний номер: 714/1159/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Герца кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 04.08.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, що не працює, раніше судимого19.10.2020 року Герцаївським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.155 ч.1, 389 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20 травня 2019 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на стадіоні в с.Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, познайомився з неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого вони почали зустрічатись. В ході подальшого спілкування ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 свій вік, тобто що їй не виповнилося 16 років. Незважаючи на це, ОСОБА_6 , будучи повнолітнім, і достовірно знаючи, що ОСОБА_4 не досягла шістнадцятирічного віку, у період часу з 20 червня 2019 року по 17 травня 2020 року, за місцем свого проживання в с.Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, діючи умисно та протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, неодноразово вступав з неповнолітньою ОСОБА_4 у природні статеві зносини.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК України визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що в травні 2019 року познайомилася з ОСОБА_6 і почала з ним зустрічатися. З 20 червня 2019 року почала жити з ним статевим життям. При цьому, вона повідомила обвинуваченого, що має лише 15 років, навіть показувала свій паспорт. В статеві зносини із ОСОБА_6 вступала добровільно. Такі стосунки вони підтримували протягом року. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила від ОСОБА_7 дитину. Просила обвинуваченого не карати.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками провадження не оспорюється, суд, роз`яснивши їм порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.155 КК України, як природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені повнолітньою особою.
Крім того, ОСОБА_6 , який 19 жовтня 2020 року визнаний винуватим та засуджений Герцаївським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт (вирок набрав законної сили 20 листопада 2020 року) та будучи 01 грудня 2020 року ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного покарання, а також попередженим про наслідки невиконання покарання, у тому числі зі змістом ч.2 ст.389 КК України, умисно ухилився в період з 07 грудня 2020 року по 03 березня 2021 року від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом неявки для їх виконання у Великобудську сільську раду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального проступку, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого останнім не оспорюється, суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що він правильно розуміє зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, у відповідності до ст.12 КК України скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення є нетяжким злочином (ч.1 ст.155 КК України) та кримінальним проступком (ч.2 ст.389 КК України).
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, кримінальний проступок вчинив в період не знятої та не погашеної судимості.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.155 ч.1, 389 ч.2 КК України, судом не встановлено.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 року визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.125 КК України до 240 годин громадських робіт за кримінальний проступок вчинений ним 29 червня 2020 року. Покарання за даним вироком суду обвинувачений не відбув.

У відповідності до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим не знаходить підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України, адже саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеного в постанові від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к (провадження № 51-830 км 18) коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу.

Крім того, у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин суд вважає, що кваліфікуючи за ч.1 ст.155 КК України дії ОСОБА_6 , який вчинив такий злочин до постановлення вироку Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 року, а також за ч.2 ст.389 КК України дій обвинуваченого, який вчинив такий кримінальний проступок після постановлення згаданого вироку, необхідно застосувати ч.4 ст.70 КК, ч.1 ст.71 КК та ч.1 ст.72 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.155 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.72 ч.1 п.4 КК України перевести не відбуте покарання за вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 року за ч.2 ст.125 КК України у виді 240 годин громадських робіт з розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням за вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 року, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року і 10 днів обмеження волі.

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком (за ч.2 ст.389 КК України) частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року і 20 днів обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вираховувати з моменту фактичного його затримання з метою виконання даного вироку після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 4 941,26 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя