Справа № 147/680/21
Провадження № 1-кп/147/90/21
ВИРОК
іменем України

05 липня 2021 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 06.06.2021 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілляшівка Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
Суд визнав доказаним, що 05.06.2021 близько 02.00 год. ОСОБА_3 перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 на території ставка, який розташований поблизу колишнього цукрового заводу в с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області. В ході раптово виниклого конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар правою рукою в область обличчя, а саме в ділянку правого ока. В подальшому, підійшовши до ОСОБА_4 , який перебував біля водойми, ОСОБА_3 наніс кулаком правої руки три удари в область голови, а саме в ділянку правої частини голови. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної ділянки голови, синців в ділянках орбіти правого ока, правої скроні, субконюнктивального крововиливу в праве око, забійної рани верхньої губи, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №88 від 07.06.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 складену за участю представника - адвоката ОСОБА_6 , в якій він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та дає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, не одружений, перебуває на обліку як безробітний в Тростянецькій районній філії Вінницького обласного центру зайнятості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відсутні обставини, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст.65 КК України, та є необхідним відповідно до вимог ст.50 КК України.
При цьому суд враховує те, що призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу є недоцільним оскільки ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітній, та відповідно не має стабільного джерела доходу.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1