справа №176/779/21
провадження №1-кс/176/101/21
УХВАЛА
Іменем України

16 травня 2021 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утримання одну малолітню дитину, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , судимого вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК Ураїни, звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в рамках кримінального провадження №0000119, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000119, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за злочини проти власності вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, будь-яких висновків для себе не зробив, вчинив повторно новий умисний злочин проти власності.

Так, 13 травня 2021 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 його знайомий ОСОБА_8 повідомив, що на відділення «Нової Пошти» №1 в м. Жовті Води надійшло поштове відправлення, а саме макет автомату Калашникова, але забирати її він не бажає.

13 травня 2021 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 зайшов до приміщення відділення «Нова Пошта» №1, яке знаходиться за адресою: вулиця Заводська, 1/14, місто Жовті Води, Дніпропетровська область, та попрохав співробітників видати поштове відправлення, яке було відправлене накладним платежем на ім`я ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_6 назвав номер відправлення. Коли співробітники відділення «Нової Пошти» надали коробку з поштовим відправленням для огляду, ОСОБА_6 відкрив її та побачив, що в коробці макет автомату Калашникова. В той час ОСОБА_6 вирішив не розплачуватись за посилку та в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна. Діючи умисно, з метою наживи, усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії будуть викриті відвідувачами та співробітниками відділення «Нової Пошті», визначивши макет автомата «Калашникова» як предмет свого злочинного посягання та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з метою наживи, та корисливих мотивів, розуміючи, що його дії помітні відвідувачам та співробітникам відділення «Нової Пошти» відкрито викрав макет автомата «Калашникова» з відділення «Нової Пошті» та ігноруючи прохання співробітників зупинитися та повернутися, покинув місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 ТОВ «НОВА ПОШТА» завдано матеріальний збиток на загальну суму 5700 грн., що підтверджується ЕН № 0897.

14 травня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: квартира АДРЕСА_1 , раніше судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від представника потерпілої сторони;

- протоколом огляду місця події від 13.05.2021;

- протоколом допиту представника потерпілої сторони ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В той же час, в ході досудового розслідування встановлено ряд ризиків, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_6 , знаючи що йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_6 будучи судимим та звільненим від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, маючи не погашену та не зняту в установленому порядку судимість, наразі знову підозрюється у вчиненні нового корисливий злочину, що може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , заперечуючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 07 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. При цьому наголошувала на том, що ОСОБА_6 має дружину та малолітню дитину, з якими разом проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Крім того зазначила, що ОСОБА_6 , хоча офіційно і не працевлаштований, має тимчасові підробітки, а тому домашній арешт у певний період доби дозволить йому працювати та утримати сім`ю. Також звернула увагу, що деякі слідчі дії проведені із підозрюваним з порушенням права останнього на захист. Крім того, наголосила що жодних спроб ухилитися від слідства чи суду ОСОБА_6 не чинив, був затриманий через незначний проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення і особисто дав згоду працівникам поліції пройти до відділа поліції, де визнав свою провину.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника. Зазначив, що будь-яких нимірів ухилятись від слідства та суду має. Після вчинення кримінального правопорушення дійсно покинув місце його вчинення, оскільки злякався наслідків. Прямуючи від місця злочину, зустрів працівників поліції і за власної згоди з останніми пішов до відділу поліції, де визнав свою провину. Однак, відразу був затриманий і перебуває під вартою. Проживає разом із сім`єю, має постійне місце проживання, де мешкає багато років, наразі працевлаштовується офіційно.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження №0000119 від 13 травня 2021 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується доданими до клопотання письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від представника потерпілої сторони;

- протоколом огляду місця події від 13.05.2021;

- протоколом допиту представника потерпілої сторони ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя погоджується з наявністю обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Врахувавши дійсні обставини справи те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, маючи не погашену та не зняту в установленому порядку судимість, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якому йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором та слідчим загалом доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя вважає, що встановлені ризики є не надто високими, а тому відносно підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Приходяи до такого висновку, слідчим суддею враховується також те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де мешкає разом із дружиною та малолітньою дитиною, тобто в нього наявні сталі соціальні зв`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За глибоким переконанням слідчого судді застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_4 , погодженому із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000119, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 14 липня 2021 року включно, заборонивши йому на вказаний період цілодобово залишати своє місце проживання, за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
На період застосування домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1