Дата документу 22.02.2021 Справа № 937/8736/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/8736/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/235/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 грудня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

В С Т А Н О В И В :

зазначеною вище ухвалою слідчого судді залишено без задоволення скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у тому, що слідчим не розглянуто його клопотання в порядку ст. 220 КПК України про перекваліфікацію дій, його допит, залучення речових доказів, проведення одночасного допиту у кримінальному провадженні № 0000752.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням слідчого судді, скаржник звернувся до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Право на оскарження судового рішення не є безумовним та, відповідно до ст. 24 КПК України пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Згідно зі ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст.392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано розділом 2 Глави 26 КПК України.

Частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Слідчим суддею відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у тому, що слідчим не розглянуто його клопотання про перекваліфікацію дій, його допит, залучення речових доказів, проведення одночасного допиту у кримінальному провадженні № 0000752.

Тобто, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена за наслідком розгляду скарги ОСОБА_3 по суті з прийняттям рішення згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

В перелік рішень слідчого судді, які підлягають до апеляційного оскарження, вище зазначене судове рішення слідчого судді не входить.

Частиною 3 ст. 309 КПК України окремо визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді, окрім визначених ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають.

Також частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

При цьому слід зауважити, що рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 року № 4-р(ІІ)/2020- таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) визнано положення ч.3 ст.307 КПК України лише в частині щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 грудня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого з огляду на вимоги діючого кримінального процесуального законодавства. оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що і зазначено в її резолютивній частині.

Додатково вважаю за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства.

Так, у своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Скорик проти України» від 08.01.2008 р.).

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 грудня 2020 року слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 грудня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами направити ОСОБА_3 , як особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2