Справа №592/737/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/136/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000151 від 22.01.2021 року, яке перебуває в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

25.01.2021 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2021 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вважаючи оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною, просив ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2021 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт, зазначив, що заявлені органом досудового розслідування ризики є недоведеними, що на його переконання свідчить про формальний підхід при вирішенні питання щодо застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що підозрюваний повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, наносив удари ножем потерпілому виключно з метою самозахисту, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання (в тому числі захищаючись від нападу пса бійцівської породи), надав запевнення в своїй належній процесуальній поведінці, що підтверджується тим, що він сам викликав швидку потерпілому, активно співпрацює зі слідством, видав знаряддя злочину, не намагався сховатися від працівника поліції, під час затримання опору не чинив, має матір, яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду.

Вказує, що оскільки прокурором при розгляді клопотання були доведені обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.194, але не доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя мав право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні і яким може бути цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дати йому можливість працювати і матеріально підтримувати родину.

У судове засідання, належним чином повідомлений підозрюваний ОСОБА_6 , який на даний час перебуває в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» не доставлявся, оскільки від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.101). Крім того, прокурор ОСОБА_9 та захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подали заяви в яких просили проводити розгляд кримінального провадження без їх участі в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що учасники кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, тому колегія суддів розглядає дане кримінальне провадження згідно з вимогами ст.406 КПК України без участі вказаних осіб, тобто в порядку письмового апеляційного провадження.

Тому, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 22 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_6 22 січня 2021 року, близько 16:30 год, неподалік 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

23.01.2021 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. (а.с. 56-58).

25.01.2021 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке 25.01.2021 року було задоволено та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 21.03.2021 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання, у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Зокрема це протокол допиту свідків, протокол огляду місця події, пояснення ОСОБА_6 .

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка з метою зміни останніми наданих раніше пояснень та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, відсутність офіційного та стабільного джерела доходу, має посередню характеристику, є особою молодого віку, скарг на стан здоров`я не висловлював, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не має сталих соціальних зв`язків, проживає один.

Твердження захисника, що стороною обвинувачення не доведені ризики, що на його переконання свідчить про формальний підхід, є необґрунтованими, та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема заявленим клопотанням слідчого, в якому останній наводить обґрунтування по кожному із заявленому ризику.

Доводи захисника, що оскільки прокурором при розгляді клопотання не були доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, то слідчий суддя мав право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Доводи апелянта, що ОСОБА_6 надав запевнення в своїй належній процесуальній поведінці, а саме: сам викликав швидку потерпілому, активно співпрацює зі слідством, видав знаряддя злочину, не намагався сховатися від працівника поліції, під час затримання опору не чинив, має матір, яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, колегія суддів не вважає такими, що за встановлених обставин можуть бути достатніми для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Також, не може колегія суддів визнати підставою для зміни обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, твердження захисника що підозрюваний повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, наносив удари ножем потерпілому виключно з метою самозахисту, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання (в тому числі захищаючись від нападу пса бійцівської породи), оскільки вказані обставини, в сукупності з іншими встановленими судом обставинами не є достатніми для задоволення вимог апеляційної скарги захисника, а в разі спрямування обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду для розгляду по суті, то захисник не позбавлений права заявити про їх існування та вони можуть бути враховані судом при призначенні особі покарання.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу в їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, в супереч доводам захисника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за його вчинення, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 406, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4