Номер провадження: 11-сс/813/487/21
Номер справи місцевого суду: 946/1717/21 1-м/946/4/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника затриманого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021 задоволено клопотання керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Чадир-Лунга Республіки Молдова, освіта середня технічна, гагауза за національністю, громадянина Молдови, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та продовжено застосування до Iusiumbeli Evgeni ( ОСОБА_9 ) екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі до Естонської Республіки, але не більше 12 місяців з моменту фактичного затримання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що за інформацією, наданою каналами Інтерполу, компетентні органи Естонії, підтвердили розшук Iusiumbeli Evgeni ( ОСОБА_9 ), намір запитувати видачу вказаної особи. Зазначив, що до Iusiumbeli Evgeni ( ОСОБА_9 ) ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 10.11.2020 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, та 15.12.2020 Ізмаїльським міськрайоним судом Одеської області застосовано екстрадиційний арешт. Генеральною прокуратурою України 25.02.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до Естонської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності, в зв`язку з перебуванням особи в міжнародному розшуку за вчинення особливо тяжких злочинів в іноземній країні, є реальні ризики, що останній може переховуватись, тяжкість покарання, що загрожує в разі засудження, ризики на які вказує прокурор підтвердженні та їх існування не спростовано.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи яка їх подала.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та не обґрунтованою.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що твердження прокурора та слідчого судді проте, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) перебуває в міжнародному розшуку не підтверджується доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні належним чином оформлений документ, який це підтверджує.

Також слідчим суддею в порушення вимог кримінального процесу не розглянуто питання про можливість обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Не доведено жодного ризику, який перешкоджає застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, та слідчим суддею не враховані міцність соціальних зв`язків Iusiumbeli Evgeni ( ОСОБА_9 )

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисницю, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 584 КПК України під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) і його фактичну передачу, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя, суд в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

При вирішення питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавленням особи свободи, наголошується і в ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З оскарженого судового рішення вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що існує ризик переховування ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, оскільки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, він був оголошений у міжнародний розшук за переховування від правоохоронних органів Естонської Республіки, про що свідчать додані до клопотання про перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) під вартою, які завіренні печаткою відповідного правоохоронного органу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про продовження застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) екстрадиційного арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу, відносно якої продовжено застосування екстрадиційного арешту у вчиненні кримінальних правопорушень дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначеного слідчим суддею ризику переховування ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від правоохоронних органів Естонської Республіки з метою уникнення кримінальної відповідальності, який виправдовує продовження застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) екстрадиційного арешту. Застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявному у кримінальному провадженні ризику і забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доказів апеляційному суду не було представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 584 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах екстрадиціного затриманого Iusiumbeli Evgeni ( ОСОБА_9 ) залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2021 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4