Справа № 478/42/21 Провадження № 1-кп/478/36/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
09 серпня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який відбував покарання в ДУ «Казанківська ВК № 93» за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, селище. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4, раніше неодноразово судимого, востаннє 13.02.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації особистого майна, 08.08.2017 року Миколаївським апеляційним судом вирок суду від 13.02.2017 року залишено без змін, застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 1 рік 2 місяці 23 дні, звільнений з ДУ «Казанківська ВК №93» 04.01.2021, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, востаннє - 13.02.2017 року Заводським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації особистого майна, 18.08.2017 року прибув до Державної Установи «Казанківська виправна колонія № 93» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Казанківська ВК № 93»), для відбуття покарання. При поміщенні до ДУ «Казанківська виправна колонія № 93», 19.08.2017 року засудженого ОСОБА_4 , згідно його особистого підпису - ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення волі, зокрема, з правами та обов`язками засуджених, у тому числі, заборонами в установі виконання покарань, проте, всупереч вказаних вимог, допустив їх умисне порушення, на шлях виправлення не став.
Так Засуджений ОСОБА_4 , будучи ознайомленим 19.08.2017 року з порядком та умовами відбувазня покарання у виді позбавлення волі, зокрема, з правами та обов`язками засуджених, у тому числі, заборонами в установі виконання покарань, при цьому, засудженого офіційно, під розпис, попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України, за злісне невиконання законних вимог адміністрації виправної установи особою, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, всупереч вказаних вимог, допустив умисне порушення режиму, та вчинив кримінальне правопорушення. 23.09.2020 року засуджений ОСОБА_4 був притягнений до дисциплінарної відповідальності за те, що не виходив на роботу в промислову зону установи, та не виконував змінних завдань, при цьому маючи позов від кримінальної справи на що йому не одноразово наголошувалося. За вчинене правопорушення начальником Казанківської виправної колонії № 93 УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_6 згідно внесених змін до КВК, а саме закону № 2475-8 від 03.07.2018 року та пункту 2 ст. 118 КВК України, на ОСОБА_4 було накладено чергове стягнення у вигляді 14 діб ДІЗО. ОСОБА_4 не відбувши чергове стягнення яке було накладено на період з 23.09.2020 року по 06.10.2020 року, знову порушив умови відбування покарання. Так, 02.10.2020 року під час виведення начальником відділення на 2-х годинне відпрацювання по благоустрою за кріпленої території за відділенням № 3 засудженого ОСОБА_4 , останній відмовився від 2-х годинного відпрацювання. Після чого даному засудженому неодноразово було зроблено зауваження, доведено, що по 2-х годинному відпрацюванню його черга згідно графіка, та попереджено про те, що якщо він і далі продовжить відмовлятись до нього може бути застосована ст. 391 КК України та роз`яснено її санкції. Дане застереження засуджений ОСОБА_4 проігнорував. Даний засуджений був забезпечений спецодягом та інвентарем, але до виконання 2-х годинного відпрацювання не приступив. Про дану подію було повідомлено начальника установи полковника внутрішніх справ ОСОБА_6 , який негайно прибув на місце події та запропонував засудженому ОСОБА_4 , що згідно затвердженого графіка 2-х годинного відпрацювання по благоустрою території установи він повинен приступити до прибирання закріплено території. Засуджений ОСОБА_4 відмовився виконувати роботи по благоустрою, начальником установи було попереджено та роз`яснено якщо він і далі продовжить відмовлятися, до нього може бути застосована ст. 391 Кримінального кодексу України та роз`яснено її санкції. Незважаючи на попередження працівників установи виконання покарань, засуджений ОСОБА_4 свою поведінку не змінив і виконувати законні вимоги начальника ДУ «Казанківська ВК № 93» ОСОБА_7 та начальника відділення СВПС №3 відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Казанківська ВК № 93» ОСОБА_8 , відкрито, у присутності засуджених та працівників установи виконання покарань в категоричній формі відмовився.
09.08.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченому має бути призначене покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, яке виразилося у вчиненні злісної непокори вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), відповідальність за який передбачено за ст. 391 КК України і який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином .
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Права ОСОБА_4 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.01.2021 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні .
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину .
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.01.2021 року.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України.

Суддя :