У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

Справа № 534/457/21

Провадження № 1-кс/534/125/21

11 травня 2021 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання власника майна ОСОБА_4 (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР від 19.03.2021 за №0000082) про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області із клопотанням звернувся ОСОБА_4 (далі також заявник), в якому порушує питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.03.2021 вилучений автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

В обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що вказаний автомобіль є єдиним джерелом доходу заявника, оскільки потрібен для підприємницької діяльності, інших транспортних засобів не має, своїх дітей необхідно підвозити до дитсадку та школи, право власності на автомобіль буде суттєво обмеженим.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, інші документи, надані суду у судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, слідчий суддя зазначає про наступне.

Згідно із приєднаним до справи матеріалами до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 19.03.2021 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.03.2021, за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0000124, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
Власником майна доведено факт навчання його дітей ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) в ЗОШ та дитсадку (а.с. 48-49), доведено факт зайняття підприємницькою діяльністю (а.с. 50-52).
З матеріалів вищевказаного кримінального провадження прокурором надано слідчому судді висновок експерта № СЕ19/117-21/4547-КДТЗ від 24.04.2021, відповідно до якого двигун автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , піддавався зміні не в умовах заводу-виробника, а кузов цього автомобіля такої зміні не піддавався.
Прокурор у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення клопотання про знаяття арешту з вказаного автомобіля, повідомив те, що цей автомобіль потрібен органу досудового розслідування в якості речового доказу; можливим підозрюваним може бути ОСОБА_7 , який з 2016 по 2021 рік користувався цим транспортним засобом. Проте, на запитання слідчого судді, чи проводились заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_7 , прокурор надав відповідь, що йому про це не відомо.
Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Поряд із цим, відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя враховує також те, що арешт майна є триваючим втручанням у право власності, - а іноді і в право на особисте та сімейне життя, - тому рішення, навіть правильне, яке встановлює арешт майна, може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування.

Адже, питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України).

Саме судове рішення, в рамках даного кримінального провадження, від 24.03.2021, як правильне, яким встановлювався арешт майна, у цій ситуації, з часом втратило свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Адже, зокрема, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя дійшов висновку, що заявник довів відсутність потреби арешту вищевказаного автомобіля, необхідні слідчі дії з автомобілем проведені, підстав для його подальшого арешту немає, водночас прокурор ці обставини не спростував.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому суд враховує положення, закріплені в статті 1 Першого протоколу Конвенції, та практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із змісту п.168 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2013 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

За таких обставин, враховуючи мету та завдання застосування арешту майна, зважаючи на те, що захід забезпечення у виді арешту майна був застосований за ухвалою слідчого судді від 24.03.2021, а власник арештованого майна обмежений у здійсненні ним права власності, яке є непорушним, слідчий суддя вважає недоцільним продовження дії застосованого заходу забезпечення, у зв`язку з відсутності потреби арешту, з огляду на що клопотання ОСОБА_4 є таким, що підлягає до задоволення повністю.
На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.03.2021 на транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ» модель «2104», 1986 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , - скасувати, одночасно залишити арешт тільки на блок двигуна даного автомобіля, на якому кустарним способом нанесено номерне позначення « НОМЕР_5 » та передати даний блок ОСОБА_4 на відповідальне зберігання без права відчуження та внесення будь яких змін у даний двигун.

Зобов`язати посадових осіб відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ» модель «2104», 1986 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , окрім блоку двигуна даного автомобіля, на якому кустарним способом нанесено номерне позначення « НОМЕР_5 ».

Місцем зберігання арештованого майна залишити місце, визначене ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.03.2021 гараж № НОМЕР_6 секція № НОМЕР_7 в товаристві №2 по експлуатації індивідуальних гаражів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити власника майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Виконання ухвали негайно доручити дізнавачу (слідчому) СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні від 19.03.2021 за №0000082.

Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 17.05.2021.