ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/488/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/560/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:
-08.02.2006 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-05.10.2009 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ст.395, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-15.07.2013 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-18.08.2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-30.01.2019 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30 січня 2019 року та визначено остаточне покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Як установив суд, 01 березня 2016 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, через незаперту хвіртку з тильної сторони проник на територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де біля будівлі літньої кухні здійснив крадіжку стрем`янки алюмінієвої (драбини), вартістю 362 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 02 березня 2016 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 діючи повторно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з прониканням у інше приміщення, через незаперту хвіртку з тильної сторони прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де через незаперті вхідні двері проник до приміщення літньої кухні, звідки здійснив крадіжку одного мішку цукру, вагою 50 кг., вартістю 709 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого, з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Указав, що зазначені у вироку висновки суду про результати судово-психіатричної експертизи є необґрунтованими. Зазначив, що у період розслідування злочинів у цьому кримінальному провадженні він в червні 2016 року перебував під вартою за рішенням Богодухівського районного суду Харківської області, який своїм вироком засудив його до 3 років позбавлення волі. Вважає, що період перебування його під вартою з червня 2016 року по травень 2018 року необхідно зарахувати у строк відбування покарання у цьому кримінальному провадженні за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року). Відзначив, що вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 30.01.2019 року набрав законної сили 12.03.2020 року і він за ним почав відбувати покарання, а тому Валківський районний суд Харківської області повинен був призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, а не за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, та до призначеного покарання повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Просить вирок змінити, зарахувати за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання період перебування його під вартою з червня 2016 року по травень 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів, зокрема:

- протоколами огляду місця події від 03.03.2016 року та фототаблиць до них, згідно яким слідчим СВ Валківського РВ ГУНП України в Харківській області, у присутності понятих, оглянуто належне ОСОБА_10 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Територія домоволодіння огороджена цегляним парканом з металевими воротами. При вході на територію злівої сторони знаходиться одноповерховий будинок. За гаражем знаходиться цегляний паркан біля якого розташована літня кухня (а.а.144143-153, 154-161 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого остання зазначила, що на початку березня 2016 року вона виявила, що з території її домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зникла алюмінієва драбина та пояснила, що на територію її домоволодіння особа, яка викрала речі потрапила через незачинену металеву хвіртку (162-167 т.1);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.03.2016 року, згідно даним якого, ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав працівникам поліції алюмінієву драбину (стрем`янку) та мішок цукру в заводській упаковці (а.с.168-171 т.1);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2016 року, згідно якого, ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як особу, в якої придбав спочатку алюмінієву драбину, а пізніше мішок цукру (172-175 т.1);
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.03.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала належну їй алюмінієву драбину, яка була вилучена у ОСОБА_12 21.03.2016 року (176-179 т.1).
-висновком судово-товарознавчої експертизи №1852 від 24.03.2016 року, згідно якої ринкова вартість стрем`янки алюмінієвої (драбини), на момент скоєння злочину, тобто станом на 01.03.2016 року, з урахуванням зносу, складає 362 грн. (180-183 т.1);
-висновком судово-товарознавчої експертизи №3336 від 25.03.2016 року, згідно якої ринкова вартість одного мішку цукру вагою 50 кг. станом на 02.03.2016 року складає 709 грн.
Ці узгоджені між собою докази, які викривають ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення, вказують на неспроможність доводів апеляційної скарги обвинуваченого про зворотне.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Згідно приписам ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, дітей не має, у лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Судом також враховано пом`якшуючі покарання обставини щире розкаяння в скоєному, а також те, що ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №586 від 30.07.2018 року,страждає на хронічне психічне захворювання.

Так, висновком судово-психіатричної експертизи №586 від 30.07.2018 року було встановлено, що ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, ОСОБА_8 , відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи викладене, доводи скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що висновки суду щодо результатів судово-психіатричної експертизи не відповідають фактичним обставинам справи,- позбавлені підстав та нічим не обґрунтовані.

Крім того, судом було враховано наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку, у зв`язку з чим суд призначив ОСОБА_8 покарання, вид і розмір якого колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, вироком Валківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_8 засуджено за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, епізоди якого було вчинено 01 та 02 березня 2016 року, тобто до постановлення вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 30 січня 2019 року, а тому суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом застосування принципу часткового складання призначених покарань.

Враховуючи викладене, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення - не вбачає.

Що стосується доводів обвинуваченого про необхідність зарахування йому у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з червня 2016 року по травень 2018 року за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), то вони також є безпідставними.

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. 29 травня 2018 року останній був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_13 було засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання постановлено рахувати з 17 червня 2018 року.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, злочини, за які ОСОБА_8 визнано винним вироком Валківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року, останній вчинив 01 та 02 березня 2016 року, проте в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_8 попереднє ув`язнення не застосовувалось.
Однак, враховуючи, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 було призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України, то строк покарання останньому рахується з дати його взяття під варту за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30 січня 2019 року, тобто з 17 червня 2018 року.

При цьому, згідно ухвали Валківського районного суду Харківської області від 27 березня 2020 року ОСОБА_8 , в порядку п.12 ч.1 ст.537 КПК України, було тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду цього кримінального провадження та цей строк було зараховано судом першої інстанції у строк відбування покарання, а саме до дати постановлення вироку у цьому кримінальному провадженні 23 квітня 2020 року.
За таких обставин зараховувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, застосованого у межах іншого кримінального провадження, за яким останнього засуджено вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року, у суду першої інстанції передбачених ч.5 ст.72 КК України підстав, не було.
З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: