У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах МП «Волна» та директораМП «Волна» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року, якоюклопотання прокурора про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на спальний корпус, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1»Б») та їдальню, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1), шляхом встановлення заборони Малому підприємству «Волна» (2) користування вказаним майном та шляхом встановлення заборони внесення змін до відомостей державного реєстру прав - з метою збереження як речового доказу, в іншій частині клопотання відмовлено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник МП «Волна» адвокат ОСОБА_5
представник ТОВ «Літо-Варе» ОСОБА_8

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянти просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна шляхом встановлення заборони Малому підприємству «Волна» користування вказаним майном.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на спальний корпус, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1»Б») та їдальню, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1), шляхом встановлення заборони Малому підприємству «Волна» (2) користування вказаним майном та шляхом встановлення заборони внесення змін до відомостей державного реєстру прав - з метою збереження як речового доказу, в іншій частині клопотання відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянти вважають, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, та істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону.

Звертають увагу, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт того ж самого майна, відносно якого вже було вирішено питання про арешт майна. Клопотання обґрунтовано тими ж самими доводами, та заявлено з підстав, які вже були досліджені судом. Разом з тим, будь яких нових обставин, які виникли з 14.07.2021 року по 16.07.2021 року у клопотанні не зазначено, як і не зазначено нових підстав для заборони МП «Волна» у користуванні спірним майном.

Зазначають, що на даний час існує колізія між двома ухвалами слідчого судді та є незрозумілим, яка з ухвал є пріоритетною, оскільки КПК України не містить застережень, що у разі ухвалення декількох судових рішень судом однієї інстанції щодо одного предмету спору з тих же самих підстав, то діє ухвала, яка винесена пізніше.

Стверджують, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 є власником зазначених об`єктів нерухомості. Крім того, слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна був не уповноважений надавати правову оцінку правомірності набуття права власності на спірні об`єкти та вимагати надати правовстановлюючі документи.

Звертає увагу, що арешт цих об`єктів нерухомості не є співмірним з завданням кримінального провадження, а слугує виключно протиправному заволодінню майном МП «Волна».

Наголошує, що в порушення ч. 4 ст. 173 КПК України, наслідком арешту для МП «Волна» буде руйнація законної підприємницької діяльності, оскільки ці об`єкти використовуються у курортний сезон для отримання прибутку.

Зазначає, що у разі існування законних підстав для арешту зазначених об`єктів нерухомості, співмірним буде заборона їх відчуження.

Вказують, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя був не справедливим та упередженим, оскільки не дослідив та не надав правової оцінки поданим представником МП «Волна» запереченням на клопотання прокурора про арешт майна.

Зауважують, що прокуратура з підстав, не передбачених КПК України та Законом України «Про прокуратуру», намагається допомогти одному суб`єкту господарювання (ТОВ «Волна-Прім», ТОВ «Літо-Варе», які об`єднані одним директором - ОСОБА_10 ) вирішити спір про право власності на зазначені об`єкти нерухомості з іншим суб`єктом господарювання - МП «Волна», зловживаючи процесуальними повноваженнями слідчого та прокурора на користь ОСОБА_10 , який вважає ці об`єкти нерухомості своїми.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 206 КК України.

Посилаючись на те, що спальний корпус, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з, та їдальня, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и, визнані речовими доказами, з метою їх збереження та проведення подальших слідчих дій, прокурор просила накласти арешт на вказане майно шляхом встановлення заборони МП «Волна» користування, відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном, встановлення заборони внесення змін до відомостей державного реєстру прав та з передачею об`єктів на відповідальне зберігання ТОВ «Літо-Варе».

Задовольняючи частково клопотання прокурора, слідчий суддя виходив з того, що арешт майна в частині заборони МП «Волна» відчужувати та розпоряджатись нерухомим майном будівлями спального корпусу та їдальні на території бази відпочинку «Волна», є чинним згідно з ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2021 року, а тому відмовив в цій частині клопотання. Щодо передачі майна на відповідальне зберігання директору ТОВ «Літо-Варе» ОСОБА_9 , слідчий суддя виходив з того, що метою арешту майна є збереження його як речового доказу, а саме як об`єкту кримінально протиправного посягання у кримінальному провадженні за частиною 1 статті 206 КК України. При цьому, питання зберігання речових доказів не відноситься до компетенції слідчого судді, а має бути вирішено органом досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя відмовив в цій частині клопотання.

Разом з тим слідчий суддя зазначив, що прокурором під час судового розгляду клопотання надано достатньо доказів вважати, що має місце перешкоджання законній господарській діяльності ТОВ «Літо-Варе» з боку МП «Волна», і право власності ТОВ «Літо-Варе» на об`єкти нерухомості будівлі спального корпусу та їдальні на території бази відпочинку «Волна», підтверджено належними та допустимими доказами, а тому слідчий суддя задовольнив клопотання в частині заборони МП «Волна» користуватися зазначеними будівлями та заборони внесення змін до відомостей державного реєстру прав.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 206 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, рішенням Господарського суду Одеської області від 08.07.2005р. у справі № 21/166-05-5974 позов AO „ARTMET було задоволено та визнано за позивачем право власності на спальний корпус бази відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений у технічному паспорті Комінтернівського районного БТІ Одеської області під № НОМЕР_1 , літ. „А, загальною площею 576,4 кв.м, та на столову бази відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана в технічному паспорті Комінтернівського районного БТІ Одеської області під № 1, літ. „А, загальною площею 555,5 кв.м.

У 2008 році ОСОБА_10 та АТ ARTMET створили ТОВ «Літо-Варе». Згідно акту прийому-передачі та оцінки майна, яке передано учасниками до статутного капіталу ТОВ «Літо-Варе, Механічний завод АТ ARTMET передав до статутного капіталу наступне майно:

нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення спального корпусу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »);

нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення їдальні бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

05 листопада 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 66 від 31.07.2008р., за ТОВ «Літо-Варе» зареєстровано право приватної власності на їдальню бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1 ( технічний паспорт від 18.07.2008, свідоцтво НОМЕР_2 ) та на спальний корпус, розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1 «Б» (технічний паспорт від 18.07.2008, свідоцтво НОМЕР_3 ).

До 2008 року Мале Підприємство «Волна» в особі директора ОСОБА_6 орендувало у АТ «ARTMET» вказані вище їдальню та спальний корпус бази відпочинку «Волна», розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1 та 1-Б. (раніше Коблевська 1 та 1-Б).

В квітні 2010 року МП «Волна» в особі директора ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комінтернівської райдержадміністрації про спонукання до виконання трьохстороннього договору від 25.05.2007р. про співпрацю - щодо укладення договору оренди та передачу в довгострокову оренду на 49 років земельних ділянок для обслуговування існуючої бази відпочинку, а саме їдальні та спального корпусу, розташованих за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1 та 1-Б; скасування повністю Розпорядження Комінтернівської РДА за №430/А-2009 від 25.02.2009 року «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження райдержадміністрації від 04.02.2009 року за №349/А-2009», спонукання до виконання вказаного розпорядження шляхом укладення договору оренди землі, строком на 49 років.

Під час розгляду вказаної справи директор МП «Волна» ОСОБА_6 з метою заволодіння приміщеннями спального корпусу та їдальні, належних ТОВ Літо-Варе, підробив договір оренди вказаного нерухомого майна № М 08-25/2007 від 17.08.2007р..

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06 жовтня 2010 року, в одній частині в позові відмовлено, в іншій - позовну заяву залишено без розгляду.

У 2011 році МП «Волна» в особі директора ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про скасування передачі АТ «ARTMET» до статутного капіталу ТОВ «Літо-Варе» вищевказаних спального корпусу та їдальні, визнання недійсною угоди між АТ «ARTMET» та ТОВ «Літо-Варе» про передачу майна, зобов`язання ТОВ «Літо-Варе» повернути АТ «ARTMET» дані споруди та зобов`язання АТ «ARTMET» передати йому в оренду дані їдальню та спальний корпус.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2011 року, залишеному без змін рішенням Одеського апеляційного Господарського суду від 12.05.2011, у задоволені вказаного позову відмовлено ( справа № 6/152-10-5102).

При цьому зазначено, що Договір оренди нерухомого майна № М 08-25/2007 від 17.08.2007р., який, за твердженням директора МП «Волна» ОСОБА_6 , укладено на 49 років, є нікчемним, в силу положень ст. 220 ЦК України.

У 2013 році МП «Волна» в особі директора ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання дійсним договору оренди №М08-25/2007 від 17 серпня 2007 року та додаткової угоди до нього. Рішенням суду від 04 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено (справа №916/2812/13).

У 2014 році МП «Волна» в особі директора ОСОБА_6 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом про зобов`язання виконати умови договору оренди нерухомого майна №М08-25/2007 від 17.08.2007р. та додаткової угоди до нього. Вказаний позов залишено без розгляду (справа № 915/485/14) та зазначено, що МП «Волна» не може виконати вимоги ухвали суду від 14.04.2014р. про надання доказів та документів в повному обсязі.

Згідно показів представника потерпілого ТОВ «Літо-Варе», директора ОСОБА_10 , в березні 2018 року ТОВ «Літо-Варе» отримало позовну заяву з додатками за підписом ОСОБА_6 як директора МП «Волна». Зазначений позов подано МП «Волна» з приводу виселення ТОВ «Літо-Варе» із земельних ділянок з кадастровими номерами :12:055:00:30 ( АДРЕСА_2 з) та :12:055:00:31 (Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и). Вказано, що «Мале підприємство «Волна» є орендарем бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на підставі договору оренди від 12.05.2016р.». Крім того, вказано, що «база відпочинку «Волна» була передана у користування Позивачу відповідно до акту прийому-передачі від 14.05.2016р.»

Також, в провадженні СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження №0001753 від 04.05.2018р. за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою директора ТОВ Літо-Варе. У вказаному кримінальному провадженні було проведено земельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта:

межа земельної ділянки, площею 0,3858 га, за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з з кадастровим номером :12:055:00:30 співпадає з межею земельної ділянки, площею 0,3858 га, за адресою: 55-й км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 1-б на території Сичавської сільської ради Лиманівського (Комінтернівського) району Одеської області на якій розташовано спальний корпус, який належить ТОВ «Літо-Варе»;

межа земельної ділянки, площею 0,1042 га, за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и з кадастровим номером :12:055:00:31 співпадає з межею земельної ділянки, площею 0,1249 га, на якій розташована будівля їдальні. за адресою: 55-й км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 1 на території Сичавської сільської ради Лиманівського (Комінтернівського) району Одеської області та належить ТОВ «Літо-Варе».

За даними реєстру прав власності на нерухоме майно, 30 грудня 2020 року державним реєстратором ОСОБА_11 прийнято рішення про реєстрацію за МП «Волна» права власності на спальний корпус площею 576, 4 кв. м. за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, вул. Кишинівська, 2з, та на їдальню площею 555, 5 кв. м. за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, вул. Кишинівська, 2и. Підставою для реєстрації права вказано технічний паспорт.

З Наказу Міністерства юстиції України №2483/5 від 13 липня 2021 року вбачається, що рішення від 30 грудня 2020 року №56031597 та №56028415, прийняті державним реєстратором ОСОБА_11 , скасовані, а виконання наказу в цій частині покладено на Офіс протидії рейдерству; доступ реєстратору до державного реєстру анульовано.

Крім того, 18 травня 2021 року між МП «Волна» в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ «ВІАБ» в особі директора ОСОБА_12 укладено договір № 19/05-21/2 про надання охоронних послуг щодо забезпечення охорони об`єктів земельної ділянки загальною площею 0,4900 га, в т.ч. земельних ділянок з кадастровими номерами :12:055:0030 ( площа 0,3858 га) та :12:055:0031 ( площа 0,1042 га) за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з та 2и.

23 червня 2021 року до Миколаївської окружної прокуратури надійшла заява директора ТОВ "Літо-Варе" ОСОБА_10 про те, що з 19 травня 2021 року директор МП "Волна", спільно з найманою охоронною фірмою, проникли на територію бази відпочинку в с. Коблеве, яка належить ТОВ "Літо-Варе", та перешкоджають його законній господарській діяльності.

За результатами вивчення матеріалів, 23.06.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000037 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України.

23 червня 2021 року матеріали досудових розслідувань № 0000052 від 19.05.2021р, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та № 0000037 від 23.06.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0000052.

Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 206 КК України, а вище перелічене майно, є об`єктом кримінально протиправних дій та речовими доказами в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно з метою його збереження.

З ухвали слідчого вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на зазначене майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вище вказане нерухоме майно (об`єкти), відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а саме: є матеріальним об`єктом (частка нежитлового об`єкта), що є об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом та отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з метою зміни його правового статусу, тобто приховування, перетворення, відчуження, може бути протиправно переоформлена на третіх осіб або реалізована добросовісному вигодонабувачу, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду. Посилання апелянта на те, що на це майно раніше було накладено арешт, що на його думку є підставою для скасування ухвали слідчого суді є неприйнятними. Так, повторне накладення арешту на майно в кримінальному провадженні не суперечить положенням ст. 170 КПК України. Крім того, слід зауважити, що ухвалою слідчого судді від 14.07.2021 року в порядку статті 174 КПК України було скасовано раніше накладений арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно. Таким чином, на час розгляду слідчим суддею клопотання прокурора будь які заходи забезпечення кримінального провадження до зазначеного вище майна не застосовувались.

Керуючись ст. 170, 171, 173 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах МП «Волна» та директора МП «Волна» ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2021 року, якою клопотання прокурора про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на спальний корпус, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2з (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1»Б») та їдальню, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, 2и (Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км., 1), шляхом встановлення заборони Малому підприємству «Волна» (2) користування вказаним майном та шляхом встановлення заборони внесення змін до відомостей державного реєстру прав - з метою збереження як речового доказу, в іншій частині клопотання відмовлено - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді