Провадження № 1-в/643/400/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, о проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 03.05.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,-
ВСТАНОВИВ:
До Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви зазначає, що до Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.05.2018 року. На підставі ст. 76 КК України, на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 14.06.2018 року засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. В період іспитового строку засуджений не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області. Згідно даних АРМОР засуджений ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався, виконував обов`язки покладені на нього судом. За місцем мешкання характеризується формально задовільно. Виконав покладені судом обов`язки. Іспитовий строк засудженого закінчився 03.05.2021 року.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.
Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої остання просить проводити розгляд справи у її відсутність.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що клопотання органу пробації підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно з ч. 5 ст. 534 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 75 Кримінального кодексу України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років, а неповнолітньому від одного до двох років. Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежного від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.
Вимогами ч. 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.05.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнено ОСОБА_4 ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З інформаційної довідки, наявної в матеріалах особової справи № 132/2018 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується задовільно, не конфліктує, до зловживання алкогольними напоями та вживання наркотичних речовин не схильний. Фактів вчинення ним нових злочинів не виявлено.
Як вбачається з довідки про судимість, станом на 18.06.2021 р., засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався.
Іспитовий строк закінчився 03.05.2021 року. Заходи, передбачені індивідуальним планом, ОСОБА_4 виконав в повному обсязі.
Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 визначений низький рівень ризику.
На підставі викладеного суд вважає, що подання органу пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку підлягає задоволенню, оскільки іспитовий строк закінчився 03.05.2021 року, засуджений під час іспитового строку нових правопорушень не вчинив, покладені на нього судом обов`язки виконав.
На підставі ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 78 Кримінального Кодексу України та керуючись ст. 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.05.2018 року у справі № 645/5388/17 у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Суддя - ОСОБА_1