Справа № 202/2204/21
Провадження № 1-кс/202/2828/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

03 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпро - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурора у кримінальному провадженні - прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кременчук Полтавської області, є громадянином України, має неповну вищу освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 11 квітня 2021року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

31 травня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурора у кримінальному провадженні - прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 31 травня 2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, 10 квітня 2021 року приблизно о 21 годині 26 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,35 ‰) та керуючи легковим автомобілем «RENAULT SCENIC RX4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.2010 року належить ОСОБА_7 , здійснював рух в темний час доби по сухому асфальтобетонному покритті проїзної частини автодороги М-04 «Знам`янка Луганськ Ізварине», яка пролягає по території П`ятихатського району Дніпропетровської області, з боку с. Жовте у напрямку м. П`ятихатки, при цьому на передньому пасажирському сидінні у якості пасажира перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху по проїзній частині автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізверине», П`ятихатського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_4 не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не врахувавши дорожню обстановку та стан транспортного засобу не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем «RENAULT SCENIC RX4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який приблизно о 21 годині 26 хвилин 10 квітня 2021 року, між с. Жовте та м. П`ятихатки, в районі електроопори № 48, П`ятихатського району Дніпропетровської області, в стані бокового заносу виїхав за межі проїзної частини вищевказаної автодороги праворуч із послідуючим його перекиданням.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9. а) та п. 12.1. Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру автомобіля «RENAULT SCENIC RX4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, спричинені тілесні ушкодження, від який останній загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто в районі електроопори № 48 біля проїзної частини автодороги М-04 «Знам`янка Луганськ Ізварине», між с. Жовте та м. П`ятихатки, на території П`ятихатського району Дніпропетровської області.

10.04.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.04.2021 року, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

12.04.2021 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 год. 45 хв. 08 червня 2021 року.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу на те, що строки дії запобіжного заходу підозрюваного закінчуються 08 червня 2021 року, однак на даний момент в ході досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих дій, у зв`язку із чим на даний час слідчому судді подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відповідно виникає необхідність у продовженні обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання та доцільність продовження обраного підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що є тяжким злочином та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Так, в обґрунтування наявності ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочин, у результаті якого наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, та за дане кримінальне правопорушення законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працює, тобто за місцем проживання міцних соціальних зв`язків не має. Як стало відомо під час досудового розслідування, ОСОБА_4 із 11 років до недавнього часу постійно проживав у своєї матері в іншій державі, Японії. До України повернувся лише для здобуття освіти. Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від досудового розслідування та суду, в тому числі й за межами України.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, так як експерти своїми висновками доводять вину ОСОБА_4 , а потерпілі проживають у тому ж населеному пункті, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Про наявність ризику передбаченого у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 є жителем іншої області, ніде не працює та постійних джерел доходів не має, тому є сумніви можливості прибувати за викликом слідчого чи прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, таким чином перешкоджаючи проведенню досудового розслідування у розумні строки.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи викладене, слідчий у клопотанні зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів.

Адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, визначивши місце перебування ОСОБА_4 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні найсуворішого запобіжного заходу оскільки ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу відпали. Потерпілі по справі наразі не мають жодних матеріальних та моральних претензій до підозрюваного по справі, про що свідчать відповідні розписки, а тому ризик впливу на потерпілих наразі не знаходить свого підтвердження. Також звернув увагу на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, є студентом 3 курсу факультету ветеринарної медицини Полтавської державної аграрної академії денної форми навчання, має позитивні характеристики в місці навчання, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, отже немає жодної обґрунтованої підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства або перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, змінивши йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Звернув увагу на те, що він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000300 від 11 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 квітня 2021 року за участю легкового автомобіля «RENAULT SCENIC RX4», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , в ході якої пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув.

10 квітня 2021 року о 21:45 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України.

12 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 21 год. 45 хв. 08 червня 2021 року.

03 червня 2021 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань11 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11 серпня 2021 року.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З приводу доводів підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Тобто матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вважає, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду під загрозою покарання, що загрожує ОСОБА_7 , та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились та продовжують існувати, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Натомість існування ризику впливу на потерпілих у кримінальному провадженні не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину з порушенням суспільної моралі, в цьому і полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , який має неповну вищу освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків та так само слідчий суддя враховує що злочин, який інкримінується підозрюваному, вчинений останнім у стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 липня 2021 року та не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки підстави запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Застосований запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає підставам і меті запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурора у кримінальному провадженні - прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, до 21:45 години 31 липня 2021 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну підозрюваному запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1