Справа № 462/2110/19
провадження 1-кп/462/139/21
У Х В А Л А

25 червня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

встановив:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, востаннє 04.05.2018 Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України ізпризначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий корисливий злочин. Так, 24.02.2019, близько 20.30 години ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «New Yorker», в якому здійснює свою діяльність ТзОВ «Нью Йоркер Україна», який розташований по вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, ТРЦ «Вікторія Гарденс» маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно взяв футболку, артикул 64-123, в кількості 1 штука, вартістю 124 гривні 11 копійок (без ПДВ) та футболку, артикул 64-122, в кількості 1 штука, вартістю 123 гривні 77 копійок, які в подальшому заховав в рюкзак, вийшов із торгового залу магазину не заплативши за товар, яким в подальшому скористався на власний розсуд, чим завдав ТзОВ «Нью Йоркер Україна збитків на суму 247 гривень 86 копійок (без ПДВ).
Крім цього, 24.02.2019, близько 21.40 години ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Reserved», в якому здійснює свою діяльність Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» Акціонерне товариство «ЛПП», який розташований по вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, ТРЦ «Вікторія Гардене» маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно взяв светр чоловічий марки «Reserved» артикул «VB616», сірого кольору, вартістю 559 гривень 20 копійок (без ПДВ), яку в подальшому заховав під одяг, однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, шо не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками магазину «Reserved» Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» Акціонерне товариство «ЛІ 11 і».
Своїми діями ОСОБА_3 завдав збитків Дочірному підприємству «ЛПП Україна» Акціонерне товариство «ЛПП» на суму 559 гривень 20 копійок (без ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про зміну порядку судового розгляду справи, покликаючись на те, що як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 136 ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного розладу особистості та поведінки та за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної медичної допомоги у примусовому порядку. У зв`язку із чим не заперечила проти застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру.
Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав, не заперечив щодо застосування до нього заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної медичної допомоги в примусовому порядку.
Захисник обвинуваченого та законний представник у судовому засіданні не заперечили щодо застосування до обвинуваченого заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної медичної допомоги в примусовому порядку.
Представники потерпілих ТзОВ «Нью Йоркер Україна» та ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому подали до суду письмові заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за їх відсутності.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2020 року у справі призначено стаціонарну комісійну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_3 , проведення якої доручити експертам Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 136 від 09.12.2020 року на даний час ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом та порушенням імпульс-контролю, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної медичної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду факт вчинення та винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведено повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Разом з тим, судом встановлено, що вчинивши вищезгадані кримінальні правопорушення у стані осудності, після їх вчинення до постановлення вироку обвинувачений ОСОБА_3 захворів на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру згідно ч. 3 ст. 19 КК України.

Частиною 3 статті 19 КК України передбачено, що не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а згідно зі ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За правилами ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги також висновок судово-психіатричного експерта № 136, згідно якого ОСОБА_3 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної медичної допомоги у примусовому порядку, зважаючи на характер і тяжкість психічного захворювання, а також ступінь тяжкості вчиненого діяння, враховуючи вимоги ст. 94 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 362, 503, 506, 508, 512, 513 КПК України, ст.ст.19, 92, 93 КК України, суд,

постановив:

застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає:
АДРЕСА_1 ), примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1