04.08.2021 363/1539/19
ВИРОК
Іменем України
04 серпня 2021 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КПК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
05.02.2019 року близько 08-00 години водій ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 7, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, в порушення вимог п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля марки «MAN 18.410» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким мав намір керувати на підставі наявності при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_6 розпочав керування вказаним транспортним засобом з явними ознаками, що вказують на його технічно несправний стан, а саме незадовільне кріплення задніх лівих коліс. Вказані несправності мали та могли бути виявлені водієм ОСОБА_6 перед виїздом шляхом візуального огляду технічного стану транспортного засобу.

Цього ж дня, приблизно о 09-30 год. ОСОБА_6 не відмовившись від експлуатації і руху на вказаному транспортному засобі, технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, здійснюючи рух по автодорозі «Київ-Овруч» у напрямку смт Димер на мосту через річку Ірпінь в Вишгородському районі Київської області, задніми лівими колесами керованого ним автомобіля в`їхав у вибоїну і почув характерний хруст.

Після цього, водій ОСОБА_6 діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, в порушення вимог п.п. 2.3 «б, д»; 12.3; 31.1 Правил дорожнього руху України, будучи не уважним, належним чином не стежив за технічним станом керованого ним транспортного засобу та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу з метою перевірки його технічного стану, продовжив рух у вказаному напрямку, створюючи при цьому своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху. Вказана протиправна бездіяльність водія ОСОБА_6 призвела до поступового відкручування усіх гайок кріплення задніх лівих коліс і самовільного сходження заднього лівого зовнішнього колеса з місця конструктивного кріплення, під час руху керованого ним автомобіля.

Після від`єднання вказаного колеса через роз`єднання елементів кріплення (зовнішніх гайок), останнє самовільно викотилось за межі проїзної частини, де в ході його вільного руху на тротуарі поблизу будинку № 32 по вул. Київської в с. Демидів Вишгородського району Київської області здійснило наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені наступні тілесні ушкодження: уламковий перелом правої великогомілкової кістки у нижній третині, уламковий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для повного зрощування даних переломів потрібен строк не менш ніж 21 день.

Допущені порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 «а, б, д»; 12.3; 31.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема пояснивши, що дійсно 05.02.2019 року керуючи автомобілем марки «МАН» рухаючись в напрямку м. Іванків, на мосту через річку Ірпінь заднім колесом в`їхав у вибоїну і почув характерний хруст, після чого продовжив рух у вказаному напрямку. В с. Демидів колесо самовільно викотилося від автомобіля та здійснила наїзд на потерпілого. Зокрема, вказуючи при цьому, що щиро розкаюється у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують та стан здоров`я обвинуваченого.

При визначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив необережний кримінальне правопорушення, не працює офіційно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, думку представника потерпілого, щодо призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вказані обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого до покарання у межах санкції частини 1 статті 286 КК України у виді обмеження волі.

Перелічені вище пом`якшуючі покарання обставини суд визнає такими, що у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому, беручи до уваги ці обставини та враховуючи наведені дані про особу винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про необхідність призначення обвинуваченому додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує характер порушень правил дорожнього руху, вчинених обвинуваченим, наслідки від цих порушень, тому суд приходить до висновку, що без відбування зазначеного додаткового покарання виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню із обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт з автомобілів марки «МАН 18.410» реєстраційний номер НОМЕР_1 та металевої гайки з шайбою № 1, яка поміщена до спец пакету № 3632655; металеву гайку з шайбою № 2, яка поміщена до спец пакету № 4273030; металеву гайку № 3, яка поміщена до спец пакету № 4273029; металеву гайку з шайбою № 4, яка поміщена до спец пакету № 4273028; металеву шайбу № 5, яка поміщена до спец пакету № 4273290; металевої гайки з шайбами № 6, 7, які поміщені до спец пакету № 42730291, накладений ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 11.02.2019 року відповідно.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000119 після набрання вироком законної сили, а саме:

металеву гайку з шайбою №1, яка поміщена до спец пакету № 3632655; металеву гайку з шайбою № 2, яка поміщена до спец пакету № 4273030; металеву гайку № 3, яка поміщена до спец пакету № 4273029; металеву гайку з шайбою № 4, яка поміщена до спец пакету № 4273028; металеву шайбу №5, яка поміщена до спец пакету № 4273290; металеві гайки з шайбами № 6, 7, які поміщені до спец пакету № 42730291 - повернути власнику;

автомобіль марки «МАН 18.410» реєстраційний номер НОМЕР_1 - переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1 430,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1