Справа № 308/9316/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції з Державною установою «Закарпатська установа виконання покарань №9», захисника - адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження за №0000031 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азейбарджан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Азейбарджан, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, -

встановив:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, у якому просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_8 від 09.06.2021 на один місяць в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з грудня 2020 року до початку березня 2021 року, мешканець АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, неодноразово пред`являв незаконні протиправні вимоги громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (надалі потерпілому), про передачу йому 1000 доларів США та 1200 Євро в якості боргу за отриманий потерпілим від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 , аванс за виготовлення кухонної стінки, при цьому погрожуючи фізичною розправою потерпілому та його близьким родичам, та вказані погрози потерпілим були сприйняті як реальні та такі, що можуть бути здійснені щодо нього, чим спричинив потерпілому психічного страждання.

Як встановлено, на протязі тривалого часу потерпілий є керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Картушвал», яке займається виробництвом кухонної та інших видів меблів. В листопаді 2019 року, потерпілому надійшло повідомлення по виготовленню кухні в с.Плаюц, Рахівського району, Закарпатської області. Виїхавши на місце, зробив заміри та між ним та ОСОБА_10 був укладений та підписаний договір підряду на загальну суму 4200 доларів США, та потерпілий отримав від замовника аванс в розмірі 1200 Євро та 1000 доларів США. Згідно договору підряду кухня повинна була бути виготовлена до червня 2020 року. Однак потерпілий виконати умови договору вчасно не зміг з причин які не залежали від його волі, у зв`язку з пандемією «COVID-19» та введення карантинних обмежень не зміг своєчасно завезти сировину із-за кордону для виготовлення меблів та з приводу цього повідомив замовника. Проте, наприкінці грудня 2020 року, невстановлені досудовим розслідуванням особи звернулися до ОСОБА_4 з метою повернення коштів, сплачених ОСОБА_10 потерпілому в якості авансу за виготовлення кухонної стінки. Після цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел незаконного збагачення, шляхом протиправного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , за надуманим приводом, в якості відшкодування боргу, які потерпілий отримав у якості авансу від замовника. В подальшому, наприкінці грудня 2020 року потерпілому зателефонував ОСОБА_11 з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 та представився як ОСОБА_4 з вимогою щодо повернення грошових коштів ОСОБА_10 , та в разі їх не повернення та невиконання його вимоги в потерпілого та його сім`ї будуть проблеми, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення шляхом протиправного заволодіння грошовими коштами потерпілого, за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, представився потерпілому «смотрящим» за Тячівським районом в Закарпатській області з метою навіювання страху потерпілому. 22 січня 2021 року ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел зателефонував потерпілому з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та знову почав вимагати від останнього повернення грошових коштів ОСОБА_10 , при цьому погрожуючи фізичною розправою йому та членам його сім`ї, тим самим спричинив потерпілому психічного страждання.

Згідно висновку експерта №21 від 20.04.2021 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням даних консультації обласних спеціалістів та амбулаторної картки з КНП «Хустська центральна лікарня» ім. Віцинського О.П.» Хустської міської ради, де потерпілий перебуває на лікуванні у лікаря психіатра психо-наркологічного відділення, було встановлено діагноз: Гостра реакція на стрес. Вказаний діагноз підтверджується даними консультації лікаря-психіатра КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежності» Закарпатської обласної ради від 19.04.2021 р., де йому був встановлений діагноз Гостра реакція на стрес, важка. При цьому ОСОБА_9 станом на 25.01.2021 якими небудь психічними захворюваннями, або тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав (про що свідчать дані довідки від 20.04.2021 р №599/05-07) Враховуючи дані амбулаторної картки, консультації спеціаліста (лікаря психіатра) від 19.04.2021 р, у потерпілого на даний час встановлений діагноз: «Гостра реакція на стрес, важка» яка може являтися наслідком стресу від погроз сторонньої особи.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

07 червня 2021 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_9 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до матеріалів вказаного клопотання.

У клопотанні зазначено, що 09.06.2021 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , строк якого визначено до 05 серпня 2021 року. Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками, а також ухвали про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які перебувають на розсекреченні; за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, допиту свідків; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій провести правову кваліфікацію кримінального правопорушення та скласти остаточні повідомлення про підозру; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновок судової лінгвістичної експертизи; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, а також ніде не працює, тому обирати відносно останнього запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки або застави є недоцільно та неефективно. Однак, неконтрольоване пересування підозрюваного може призвести до вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Органом досудового розслідування вказано, що метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
-Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінують ОСОБА_14 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща, а також те що ОСОБА_4 являється громадянином Республіки Азербайджан дають підстави вважати, що останній усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

-Незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 та тих, що будуть встановлені, для зміни ними показань на його користь. Також ОСОБА_4 може впливати на судово-медичних експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які проводили медичне обстеження ОСОБА_9 , а тому будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до експертів, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, які будуть встановлені та експертами, тим самим схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати і на понятих, які вже залучені у даному кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

-Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

-Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти насильницькі дії, а також висловлювати погрози застосування насильства відносно ОСОБА_9 . Крім цього, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення (погрози застосування насильства), наявні підстави вважати, що останній будучи на волі може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Слідчий просить врахувати, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини скоєні проти життя та здоров`я особи, 17.06.2002 вироком апеляційного суду Вінницької області був засуджений до 15 років позбавлення волі за ст.93 п. «а» Кримінального кодексу в редакції за 1960 року (Умисне вбивство з корисливих мотивів). Також на даний час ОСОБА_4 є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 п.12 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0000559, яке перебуває на розгляді Хустського районного суду. Вказане свідчить про схильність особи до вчинення насильницьких злочинів.
Вищезазначене, на думку органу досудового розслідування свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 було подано заперечення на клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, вважає таке клопотання необґрунтованим та безпідставним. Вказує, що сторона обвинувачення жодним чином не доводить, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. Вважає, що у даному випадку відсутня як обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, так і вищенаведені ризики, що тягне за собою відсутність підстав для подальшої дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Вказує, що в даному випадку кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.189 КК України є невірною., оскільки згідно підозри метою вчинення неправомірних дій ОСОБА_4 було саме спонукання до виконання умов договору, а мотивом - невиконання потерпілим належним чином зобов`язання щодо виготовлення кухні (змушування до виконання цивільно-правової угоди), за які ним попередньо було отримано аванс, відтак в діях підозрюваного можуть вбачатися ознаки злочину, передбаченого ст. 355 КК України (за умови доведення погроз з боку ОСОБА_4 ). Звертає увагу на той факт, що у повідомленні про підозру зазначено про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину за попередньою змовою групою осіб, при цьому, жодних доказів на підтвердження такої обставини слідчим не подано. В той же час, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження цього, зокрема не зазначено хто ці особи (у клопотанні зазначено, що за попередньою змовою осіб, які досудовим розслідуванням не встановлено), і яка роль кожної особи з цієї групи. З огляду на викладене, кваліфікація дій підозрюваного за ознакою «попередньою групою осіб» є не доведеною та на думку захисту така умисно (штучно) створеною для кваліфікації дій підозрюваного за більш тяжкий злочин.
Захисник вказує, що посилання органу досудового розслідування на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке у разі визнання винуватим передбачене покарання у вигляді, позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, є лише загальними припущеннями та не підтверджується жодними об`єктивними даними. Звертає увагу на те, що в провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №00000559 по обвинуваченню його довірителя у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.11,12,13 ч.2 ст.115, ст. 263 КК України. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2020 року, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_18 , строком на два місяці, починаючи з 24 травня 2020 року до 24 липня 2020 року включно. В подальшому, з клопотанням до суду про продовження дії обов`язків після цієї дати ніхто не звертався, таким чином дія обов`язків закінчилася з 25.07.2020 року. При цьому, незважаючи на припинення їх дії, обвинувачений фактично їх виконував до цього часу, зокрема останній не виїхав за межі території Закарпатської області чи України з метою уникнення покарання, кожного разу прибував до суду, не дивлячись на те, що розгляд справи по суті не здійснюється понад один рік. Звертає увагу, що з моменту зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 не порушив жодного покладеного на нього обов`язку, зокрема не порушив обов`язку покидати житло без дозволу суду. При цьому, за умови доведення вини ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, останньому загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Також зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 21.05.2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» ОСОБА_4 підлягає примусовому видворенню за межі території України. Незважаючи на це рішення, сторона захисту в інтересах ОСОБА_4 звертається з численними зверненнями до відповідних органів (Президента України, Генерального Прокурора, Керівника Закарпатської обласної прокуратури, РНБО, Департаменту Стратегічних розслідувань України) з проханням призупинити видворення його до закінчення судового розгляду кримінального провадження. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 не має намір покидати територію України, а й просить захист від його видворення. Зазначає, що захист безпосередньо звертався до Хустського районного суду Закарпатської області про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, таке клопотання було передано на розгляд Закарпатській обласній прокуратурі. Захистом було отримано лист від Закарпатської обласної прокуратури від 07.06.2021 року, у якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_4 забезпечується виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для застосування до останнього у теперішній час немає.
Вказує на відсутність ризику того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні, зважаючи що з аналізу долучених до клопотання протоколів допиту свідків вбачається, що покази таких свідків як; ОСОБА_13 та ОСОБА_19 є показами з чужих слів, без вияснення жодних джерел інформації. При цьому, на думку захисту такі покази були штучно створені працівниками правоохоронного органу оскільки такі покази є не лише ідентичними, містять однакові граматичні, помилки, у зв`язку з чим виходячи з ст.ст. 86, 97 КПК України є недопустимими доказами. Зазначає, що досудове розслідування кримінального провадження перебуває на етапі завершення, на даний, залишилося лише допитати підозрюваного та провести експертизу, з огляду на що підозрюваний ОСОБА_4 жодним чином не зможе перешкодити здійсненню досудового розслідування кримінального провадження. Сторона захисту вказує на наявність у ОСОБА_4 стійких соціальних зв"язків, як сукупність особливих залежностей останнього від родини, що є підтвердженням того, що ймовірність втечі чи перешкоджання з боку підозрюваного є абсолютно низького. Зазначає, що фактично з 2017 року підозрюваний проживає у АДРЕСА_4 . При цьому, спільно проживає із гр. України ОСОБА_20 , з якою разом виховують двох її дітей від попереднього шлюбу, зокрема ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . На підставі наведеного сторона захисту просила у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляду домашнього арешту із забороною покидати житло (за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 ) в період з 24.00 год. по 06.00 год.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив задовольнити. Вказав, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 07 вересня 2021 року. Зазначив, що існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину підозрюваним та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ухвала, якою підозрюваному обраний запобіжний захід, була оскаржена в апеляційному порядку та залишена без змін. Просив врахувати, що підозрюваний є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, є громадянином іноземної держави, вчинив злочин з погрозою застосування насильства. На даний час проведено ще не всі слідчі дії, зокрема, призначено лінгвістичну експертизу. Вважає, що більш м`який не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon», підтримав подані письмові заперечення на клопотання та виклав аналогічного змісту позицію. Крім того, наголошував, що підозра ОСОБА_4 за ч.2 ст.189 КК України не обґрунтована та ризики вказані в клопотанні відсутні. У задоволенні клопотання просив відмовити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000031 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
07 червня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року, справа №308/5475/21, 1-кс/308/2408/21 клопотання сторони обвинувачення задоволено, застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 год. 15 хв., 05 серпня 2021 року.
Постановою в.о. керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_23 від 28 липня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 27 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України, до трьох місяців, тобто до 07 вересня 2021 року.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст. 183, 193, 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, та у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: заяву ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 29.01.2021 року; відповідь на запит Комунального некомерційного підприємства «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» від 02.04.2021 року №148/02-7; висновком експерта №21 від 20.04.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.04.2021 року; протокол допиту ОСОБА_13 від 22.04.2021 року; протокол допиту ОСОБА_12 від 22.04.2021 року; протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11.02.2021 року; протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.03.2021 року; висновок експерта від 22.06.2021 року №2910/2911, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою..
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням.
Щодо посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.189 КК, так як в підозрюваного вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.355 КК України, вважаю за необхідне зазначити, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.2 ст.189 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу та була предметом апеляційного розгляду.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, в якому підозрюється.
При розгляді даного клопотання встановлено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, встановлено, що є обгрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , зокрема необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками, а також ухвали про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які перебувають на розсекреченні; за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, допиту свідків; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій провести правову кваліфікацію кримінального правопорушення та скласти остаточні повідомлення про підозру; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновок судової лінгвістичної експертизи; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, до матеріалів клопотання було долучено копію супровідного листа від 08.07.2021 року за №3424/106/7-2020, згідно якого Київському науково-дослідному інституту судових експертиз скеровано постанову про призначення судово лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000031. Згідно відмітки на супровідному листі вказана постанова та долучені до неї матеріали були отримані Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 14.07.2021 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину поєднаного із застосуванням насильства, згідно характеристики, виданої Начальником Сокирянської виправної колонії (№67) в Чернівецькій області від 19.01.2016 року в місцях позбавлення волі перебував з 22.05.2001 року по 22.01.2016 року, за період відбування покарання характеризується негативно, згідно характеристики виданої в.о. начальника державної установи «Закарпатська УВП (№9)» характеризується негативно.
Сторона захисту зазначає, що підозрюваний є ще обвинуваченим у кримінальному провадженні №00000559, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.11,12,13 ч.2 ст.115, ст. 263 КК України, та що до нього було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчився 25.07.2020 року, проте підозрюваний і надалі виконує покладені на нього обов`язки. Дані доводи, на думку слідчого судді, не свідчать про те, що встановлені ризики зменшилися чи перестали існувати у кримінальному провадженні №0000031.

Слідчий суддя бере до уваги, що будучи обвинувачений у іншому кримінальному провадженні за вчинення злочину, поєднаного із застосуванням насильства, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Також не є такими, що свідчать про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання органу досудового розслідування ті обставини, що підозрюваний має постійне місце проживання, цивільну дружину та одну неповнолітню дитину на утриманні. Крім цього, вказані обставин були враховані при обранні запобіжного заходу.
Щодо посилання захисника на наявність Указу Президента України від 21.05.2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» згідно якого ОСОБА_4 підлягає примусовому видворенню за межі території України та звернення сторони захисту в інтересах ОСОБА_4 до відповідних органів з проханням призупинити видворення його до закінчення судового розгляду кримінального провадження №00000559, то слідчий суддя вражає їх такими, що не вказують не необґрунтованість підозри чи відсутність ризиків. Крім цього, такі датовані 03 червня 2021 року, тобто до моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру та обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Приписами ч.1, 3 ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що строки досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 07 вересня 2021 року, та продовжує строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України. зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із погрозою застосування насильства, беручи до уваги характер вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України до 06 вересня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1