Справа № 203/1421/21
Провадження № 1-кп/0203/662/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 17 березня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осикувате П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.11.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186 ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 до судового розгляду. Разом з тим, надав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив, що обвинувачений не одружений відповідно не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, що підтверджує ризик подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, що є підтвердженням ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень задля отримання прибутку. Окрім того обвинувачений не має офіційного місця мешкання у м. Дніпрі та повторно притягується до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора просив суд відмовити у його задоволенні, вказав, що має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований не був, навчається. Просив суд змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи без його участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , оскільки судом було встановлено, що зазначене кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, угоди про визнання винуватості у відповідності до ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшла, повернення обвинувального акту з причин не відповідності вимогам КПК України не встановлено, підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України відсутні.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу визначено до 16 травня 2021 року включно.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, дані про його особу, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, наявність зареєстрованого місця проживання.

Також, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років. Судом встановлено, що ОСОБА_4 30.11.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186 ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, тобто кримінальне правопорушення, по даному провадженню, скоєно в період іспитового строку за попереднім вироком. Тому, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, злочин, що йому інкримінований є злочином проти власності, вчинений з корисливих мотивів з нападом на потерпілого, раніше ОСОБА_4 судимий, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

Вищенаведене є підтвердженням ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень, задля отримання прибутку.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Доводи обвинуваченого, з приводу наявності постійного місця проживання, хоча і мають місце, але вони не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 199, 314- 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000004 від 17 березня 2021 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на 18 травня 2021 року о 12.30 год.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 липня 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1