УХВАЛА

26 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 755/6066/21
провадження №51-4110 ск 21
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вивчила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року і
встановила:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 , та направлено його для відбування покарання, призначеного вказаним вироком за ч.2 ст.309 КК України у виді

2 років позбавлення волі залишено без змін.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення, в якій виклав вимогу про їх скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту наданих судових рішень убачається, що вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VІІІ КПК «Виконання судових рішень» .
Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к), за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскаржені у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.

Оскільки ухвала Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, якою переглянуто ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня

2021 року, постановлена на стадії виконання вироку та не перешкоджає кримінальному провадженню, то така ухвала не може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року).
Тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня

2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3