Справа № 185/7272/20
Провадження № 1-кп/185/241/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2021 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Которина, Жидачевського району, Львівської обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, пенсіонера, інваліда 3 ї групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
31.08.2020 року, близько 18.30 год, потерпілий ОСОБА_4 знаходився біля під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_2 , де в цей час зустрів малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином обвинуваченого ОСОБА_6 , а також малознайомого хлопця на ім`я ОСОБА_9 .
Під час зазначеної зустрічі малолітній ОСОБА_10 висловлювався щодо необхідності фізичного знищення громадян російського походження, на що потерпілий ОСОБА_4 зробив малолітній особі зауваження.
У відповідь малолітній ОСОБА_10 , проігнорувавши зауваження потерпілого ОСОБА_4 , почав висловлюватися в бік останнього грубою нецензурною лайкою, після чого зателефонував своєму батькові обвинуваченому ОСОБА_6 , та розповів про конфлікт з ОСОБА_4 .
Використовуючи даний привід як малозначний, в зв`язку із зауваженням, що зробив потерпілий ОСОБА_4 його малолітньому сину, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій.
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, скориставшись не встановленим автомобілем, ОСОБА_6 в той же час приїхав до двору буд. АДРЕСА_2 , де знаходився потерпілий ОСОБА_4 , взяв до рук із салону автомобіля сокиру, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, який вирішив використати під час вчинення хуліганських дій. Тримаючи сокиру у правій руці він почав бігти в бік ОСОБА_4 , та знаходячись у громадському місті, почав висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою.
Останній сприйняв погрози ОСОБА_6 , як реальні, такі, що загрожують його життю та здоров`ю, та почав бігти від ОСОБА_6 в бік проїзної частини вул.Дніпровської в м.Павлограді.
На перехресті вулиць Дніпровська та Можійського ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_4 , схопив його за одежу, та грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, в громадському місті почав замахуватися сокирою над головою ОСОБА_4 , чим створював реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_6 , у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_11 та його товариша ОСОБА_9 , принижуючи честь та гідність ОСОБА_4 , з тих же хуліганських мотивів, погрожуючи фізичною розправою, наказав ОСОБА_4 встати на коліна перед малолітніми особами та вибачитися за зроблене зауваження.
Сприймаючи погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_6 реальними ОСОБА_4 виконав вказані вимоги обвинуваченого.
Крім того, 01.09.2020 року, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_6 проходячи двір буд. АДРЕСА_2 , та тримаючи в руках предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень ту ж саму сокиру, підійшов до 3-го під`їзду вказаного будинку, де мешкає ОСОБА_4 відносно якого напередодні він вчиняв хуліганські дії.
Перебуваючи у вказаному громадському місті, тримаючи в руках предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень сокиру, діючи з хуліганських спонукань, мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_6 почав наносити удари сокирою по поверхні дерев`яного прибудинкового столу, супроводжуючи свої дії погрозами фізичною розправою над ОСОБА_4 .
Зазначені хуліганські дії ОСОБА_6 помітила дружина ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_5 , яка з балкону своєї квартири, сприйнявши як реальну загрозу її життю та життю її чоловіка, зробила ОСОБА_6 зауваження.
У відповідь ОСОБА_6 проігнорував вказані зауваження, та продовжуючи свою хуліганські дії й надалі наносив удари сокирою по столу, висловлюючись на адресу потерпілих нецензурною лайкою.
Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілих та свідка.
Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що 31.08.2020 року, під час прогулянки з власною дитиною у дворі будинку за місцем проживання малолітній син обвинуваченого ОСОБА_11 висловлювався щодо необхідності фізичного знищення громадян російського походження. На такі висловлювання він зробив малолітній особі зауваження, але у відповідь малолітній ОСОБА_10 , проігнорувавши його зауваження, почав висловлюватися в його бік грубою нецензурною лайкою, після чого зателефонував своєму батькові обвинуваченому ОСОБА_6 , та розповів про конфлікт з ним.
Через невеликий проміжок часу ОСОБА_6 приїхав до двору буд. АДРЕСА_2 , де він знаходився, та став із сокирою бігти в його бік, висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати йому фізичною розправою.
Він сприйняв погрози ОСОБА_6 , як реальні, такі, що загрожують його життю та здоров`ю, та почав бігти від ОСОБА_6 в бік проїзної частини вул.Дніпровської в м.Павлограді, але на перехресті вулиць Дніпровська та Можійського ОСОБА_6 наздогнав його, схопив його за одежу, та почав замахуватися сокирою над його головою. Зазначені події відбувалися на очах дітей та перехожих.
Після цього, ОСОБА_6 , у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_11 та його товариша ОСОБА_9 , наказав йому встати на коліна перед малолітніми особами та вибачитися за зроблене раніше зауваження.
Враховуючи агресію обвинуваченого, погрози застосувати сокиру, він був змушений виконати наказ обвинуваченого.
Наступного дня йому подзвонила жінка та повідомила, що обвинувачений знову в денний час з явився із сокирою до їх під їзду за місцем проживання, розшукує його, погрожує зарубати сокирою, пошкодив прибудинковий стіл, вчиняє інші хуліганські дії.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання, що є аналогічними до показань потерпілого ОСОБА_4 . Зауважила, що про хуліганські дії ОСОБА_6 , які останнім були вчинені із застосування сокири 31.08.2020 року вона дізналася від чоловіка та сусідів-свідків, а щодо подій від 01.09 2020 року, то вона була безпосереднім їх очевидцем.
Свідок ОСОБА_13 показала суду, що 31.08.2020 року близько 18 год. з донькою гуляла у дворі будинку за місцем проживання. Вона була свідком, як потерпілий ОСОБА_4 одному з хлопців, що гуляли у їх дворі зробив зауваження, щодо непристойної поведінки останнього. У відповідь хлопець почав використовувати нецензурну лайку та погрожував привести батька.
Через деякий час обвинувачений ОСОБА_6 прибув до їх будинку, тримаючи у руках сокиру почав переслідувати потерпілого ОСОБА_4 , наздогнав його, використовуючи словесні погроза, а також демонструючи сокиру та розмахуючи нею, змусив у присутності дітей та дорослих встати потерпілого на коліна та попросити пробачення у дитини, в зв`язку з чим вона викликала поліцію.
Наступного дня вона в денний час, у дворі будинку за місцем проживання знову чула лайку та погрози з боку Мазура, який перебував біля вікон квартири потерпілого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав пред`явлене за ч.4 ст.296 КК України обвинувачення, та підтвердив показання потерпілих та свідка, щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, інших обставин його вчинення , зокрема, таких, як застосування під час хуліганських дій сокири, висловлювання погроз життю та здоров`ю потерпілих, примушування стати потерпілого на коліна, пошкодження прибудинкового столу, тощо.
Додав, що щиро кається у вчиненому злочину та жалкує з приводу його вчинення.
Окрім зазначених показань сторін кримінального провадження та учасників судового розгляду винність обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України підтверджується такими доказами.
Рапортами працівників поліції щодо фіксування звернень потерпілого ОСОБА_4 щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України
Протоколами огляду місця події від 03.09.2020 року, з фото таблицями, під час яких було встановлено місце вчинення злочинів територія біля будинку АДРЕСА_2 .
Протоколом огляду відеозапису з файлом, яким зафіксовано злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_4 , вчинені із застосуванням сокири 31.08.2020 року.
Протоколом огляду відеозапису з файлом, яким зафіксовано злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 відносно потерпілої ОСОБА_14 , вчинені із застосуванням сокири у дворі житлового будинку 01.09.2020р.
Протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 , де потерпілі, у присутності понятих, розказали та показали про перебіг вчинення ОСОБА_6 хуліганських дій із застосуванням сокири 31.08 та 01.09.2020 року переслідування обвинуваченим потерпілого, використання сокири, розмахування нею, примушування встати потерпілого на коліна, тощо, а також погрози застосування сокири відносно потерпілих, пошкодження сокирою прибудинкового столу й т.і.
Протоколом обшуку, яким під час проведення санкціонованого судом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 була виявлена, у тому числі й сокира, а також дерев`яна бита, газовий балончик.
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_6 , а також з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_6 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
При цьому, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи саме такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названого предмета заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження, або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя та здоров`я громадян.
Вчинення хуліганських дій із застосуванням сокири, окрім показань самого обвинуваченого, підтвердили в судовому засіданні потерпілі, а також свідок ОСОБА_13 .
Вказані особи стверджували в судовому засіданні, що наявність у обвинуваченого вказаного предмету під час вчинення хуліганських дій, його демонстрація під час висловлених погроз, розмахування сокирою та погрози її застосування, пошкодження сокирою прибудинкового столу створювало реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілих.
Враховуючи наведене, причину виникнення конфлікту, місце конфлікту, який за наявності сторонніх осіб, в тому числі і малолітніх дітей відбувався в світлу пору доби, в громадському місті дворі будинку й т.і., зважаючи на поведінку сторін конфлікту, його розвиток, де обвинувачений за відсутністю на те необхідності проявив, як зухвалість, нетерпимість, так і так звану винятковість, а також беручи до уваги наслідки конфлікту та застосування обвинуваченим іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, необхідно зробити висновок, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні сукупністю доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати саме за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, є особою, яка є не судимою, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики.
Пом`якшуючими обставинами у справі суд визнає каяття обвинуваченого та висловлений жаль з приводу вчиненого, повне визнання своєї вини, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, соціальний статус пенсіонера та інваліда 3-ї групи.
Сукупність наведених пом`якшувальних обставин, відсутність обтяжуючих обставин у справі, поруч з тим фактом, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, з моменту вчинення злочину та на протязі майже пів року виявляє виключно законослухняну поведінку, має родину, постійне місце проживання, є пенсіонером та інвалідом 3-ї групи, приводять суд до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_6 має бути засудженим за ч. 4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до покарання, що призначається, положень, передбачених ст.ст.75, 76 КК України.
При цьому суд враховує, що таке покарання буде відповідати приписам закону, зазначених, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На переконання суду саме соціальний статус обвинуваченого, а також наведені вище чинники та обставини, поруч з тим фактом, що обвинувачений проживає вдвох з неповнолітнім сином, будуть тим стримуючим фактором, що унеможливить в майбутньому прояви протиправної поведінки з боку обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
ОСОБА_6 призначити покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_6 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту скасувати.
5 ді-ві-ді дисків зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- сокиру, дерев`яну биту, газовий балончик, які були вилучені під час обшуку кв. АДРЕСА_3 , та знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Павлоградського ВП - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1