Справа № 344/4902/21
Провадження № 1-кс/344/1956/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження в якій просить скасувати вказану постанову та зобов`язати прокурора прийняти рішення про закриття кримінального провадження № 0000020 внесеного до ЄРДР 20.05.2019 року в частині підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
Скарга обґрунтована тим, що на думку сторони захисту підозра щодо ОСОБА_3 не обґрунтована. Висновок судової економічної експертизи від 23.02.2021 року № 68/21-28/482-485/21-28 підтверджує, що відсутня подія злочину передбаченого ст. 209 КК України. Постанова прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали з мотивів наведених в ній, просили постанову скасувати.
Прокурор в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки постанова є обґрунтованою, на даний час підстав для закриття кримінального провадження немає.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000020 внесеного до ЄРДР 20.05.2019 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 7 та п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Підозрюваним та його захисником не вказано на підставі якого саме пункту частини першої статті 303 КПК України подано скаргу.
Але, оскільки підозрюваний звертався до прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження, а не із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, то слідчим суддею зроблено висновок, що ОСОБА_3 оскаржує відмову прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
12.03.2021 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 відмовив у задоволенні такого клопотання про що виніс постанову.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурор вказав, що доданий до клопотання висновок судової економічної експертизи від 23.02.2021 року № 68/21-28/482-485/21-28, на який посилається ОСОБА_3 , як на підставу відсутності події злочину, передбаченого ст. 209 КК України, жодним чином не спростовує інші докази, які зібрані органом досудового розслідування, а є одним із доказів у кримінальному провадженні та буде оцінюватись слідчим, прокурором на рівні з іншими доказами.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.
Отже, прокурор та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до ч. ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відтак враховуючи наведене, та те, що мотиви прийняття прокурором вказаної вище постанови знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вважаю оскаржувану постанову вмотивованою та достатньо обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачаю.
Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 21 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв.