Справа № 344/2116/20
Провадження № 1-кп/344/552/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

Важід Сохайл,

захисника ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ісламської Республіки Пакистан, громадянина Арабської Республіки Єгипет, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого керівником ТзОВ «РСК», з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Ісламської Республіки Пакистан, громадянина Арабської Республіки Єгипет, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого менеджером в ТзОВ «РСК», з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Ісламської Республіки Пакистан, громадянина Ісламської Республіки Пакистан, проживаючого по АДРЕСА_2 , працюючого адміністратором в ТзОВ «Східноєвропейські освітні послуги», з неповною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 обвинувачуються у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, за наступних обставин.

Так, 18 вересня 2019 року близько 15год. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на автомобілі марки Ауді А6 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до магазину «Соціальний», що по вул. Тичини, 27 в м. Івано-Франківськ, де перебували студенти Івано-Франківського національного медичного університету громадяни Республіки Індія. У цей час, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, підійшли до ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших громадян Республіки Індія та використовуючи при цьому малозначний привід, розпочали наносити численні удари руками в різні ділянки тіла ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Хуліганські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 тривали близько п`яти хвилин, носили виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку, нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини, в результаті чого потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заподіяно тілесні ушкодження та фізичну біль. В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_16 відповідно до висновку експерта № 503 від 15.11.2019 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці грудної клітки справа, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_18 знайомі, між ними були раніше словесні перепалки через конкуренцію, однак бійок раніше не було. Йому пожалівся товариш студент, що біля університету його побив ОСОБА_18 , тому 18 вересня 2019 року близько 15год. він з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 поїхали на автомобілі до ОСОБА_18 з`ясувати причини. Вони зустрілись на вул. Тичини в м. Івано-Франківськ, їх було троє, а ОСОБА_18 зібрав багато людей. Спочатку була розмова, яка згодом переросла в конфлікт, під час якого вони почали наносити один одному тілесні ушкодження. Він усвідомлював, що порушує громадський порядок. До вчиненого ставиться критично, щиро розкаявся, пояснив, що з потерпілим примирився, тому просив суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що студент пожалівся ОСОБА_21 на ОСОБА_18 , що той його побив. 18 вересня 2019 року близько 15год. він з ОСОБА_21 та ОСОБА_20 поїхали до ОСОБА_18 з`ясувати причини побиття студента. Вони зустрілись на вул. Тичини в м. Івано-Франківськ, їх було троє, а з ОСОБА_18 багато людей. Розмова переросла в конфлікт, під час якого вони наносили один одному тілесні ушкодження. Він усвідомлював, що порушує громадський порядок. До вчиненого ставиться критично, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що 18 вересня 2019 року близько 15год. він з ОСОБА_21 та ОСОБА_19 на автомобілі поїхали до ОСОБА_18 з`ясувати причини побиття студента. Вони зустрілись на вул. Тичини в м. Івано-Франківськ, їх було троє, а ОСОБА_18 зібрав багато людей. Спочатку була розмова, яка згодом переросла в конфлікт, під час якого вони наносили один одному тілесні ушкодження. Він усвідомлював, що порушує громадський порядок. До вчиненого ставиться критично, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самими обвинуваченими. Суд обмежився допитом обвинувачених, дослідженням письмових доказів, які характеризують їх особи та дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтвердилась та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтвердилась та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтвердилась та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він працює; має постійне зареєстроване місце проживання; одружений, має на утриманні одну малолітню дитину; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив на підставі ст. 69 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 34000грн., представника потерпілого, який при призначенні покарання поклався на думку суду, обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання у виді штрафу, а також дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, він працює, має міцні соціальні зв`язки та малолітню дитину на утриманні, вперше притягується до кримінальної відповідальності раніше не судимий, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при цьому відсутні обставини, які обтяжують покарання,- суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_8 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч. 2 ст. 296 КК України, зокрема штраф, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він працює; має постійне зареєстроване місце проживання; одружений; має на утриманні одну малолітню дитину; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 34000грн., представника потерпілого, який при визначенні покарання поклався на думку суду, обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання у виді штрафу, а також дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, він працює, має міцні соціальні зв`язки та малолітню дитину на утриманні, вперше притягується до кримінальної відповідальності раніше не судимий, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при цьому відсутні обставини, які обтяжують покарання,- суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_9 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч. 2 ст. 296 КК України, зокрема штраф, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він працює; має постійне зареєстроване місце проживання; одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_13 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 34000грн., представника потерпілого, який при визначенні покарання поклався на думку суду, обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання у виді штрафу, а також дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, він працює, має міцні соціальні зв`язки, вперше притягується до кримінальної відповідальності раніше не судимий, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при цьому відсутні обставини, які обтяжують покарання,- суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_13 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч. 2 ст. 296 КК України, зокрема штраф, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених судом не обиралися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Важід ОСОБА_20 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речовий доказ: диск з відеозаписами (постанова слідчого від 11.10.2019 року), - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1