КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві матеріали кримінальної справи № 2603/4723/12 за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3ст. 358 КК України повернуто на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3ст. 358 КК України з попереднього розгляду справи повернуто на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в ході досудового слідства даної кримінальної справи були допущені такі порушення вимог КПК України (в редакції 1960 року), без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
В обґрунтування свого рішення про повернення справи на додаткове розслідування суд першої інстанції вказав, що досудове слідство у вказаній кримінальній справі було розпочато 22 листопада 2008 року слідчим відділом Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві і саме 22 листопада 2008 року була порушена перша кримінальна справа № 01-12124 стосовно громадянина США ОСОБА_7 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 24 листопада 2008року кримінальну справу № 01-12124 прийнято до провадження СУ ГУМВС України в м. Києві.

24 листопада 2008 року слідчим відділом Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві порушено кримінальну справу № 04-18881 стосовно ОСОБА_7 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа та 24 листопада 2008 року слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358 КК України, за фактом підроблення документа - паспорта громадянина України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому порушено кримінальні справи стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України та за іншими статтями КК України, як і порушено кримінальні справи щодо інших підсудних.
При цьому, 15 квітня 2010 року ГСУ МВС України порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України .

В цей же день ГСУ МВС України порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, та згодом щодо всіх і за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України .
Також ГСУ МВС України порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України.

В цей же день, ГСУ МВС України порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого частинами 2 і 3 ст. 358 КК України.
В подальшому в цей же день кримінальна справа № 01-12124 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України, та кримінальні справи, порушені відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України, об`єднано в одне провадження під загальним номером № 01-12124.

В цей же день, ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

16 квітня 2009 року ОСОБА_9 та ОСОБА_14 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

17 квітня 2010 року ОСОБА_12 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

18 квітня 2010 року ОСОБА_15 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

20 квітня 2010 року всім обвинуваченим оголошено про закінчення досудового слідства.
За більшістю епізодів обвинувачення, зокрема за ст.ст. 205,209,255 КК України кримінальні справи були порушені лише 15.04.2010 року, проте слідчі дії по збиранню доказів у цих кримінальних справах проводилися починаючи з листопада 2008 року.
15 квітня 2010 року, 16квітня 2010 року, 17квітня 2010 року та 18 квітня 2010 року всім обвинуваченим було формально пред`явлено остаточне обвинувачення.
Пред`явлення обвинувачення відбувалося без залучення захисників, зокрема, допущені у справу захисники обвинуваченого ОСОБА_11 навіть не були повідомлені про заплановану слідчу дію. Обвинуваченим не було надано часу на ознайомлення з висунутим обвинуваченням.
Так, ОСОБА_18 пред`явлено остаточне обвинувачення згідно з протоколом на 875 арк. 15 квітня 2010 року о 15.20 год. слідчим СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_19 , при цьому, ОСОБА_20 зазначає, що йому було лише вручено 4 книги обвинувачення. Проте, саме обвинувачення складається з 4-х томів справи, також ОСОБА_20 повинно було бути вручений й переклад обвинувачення на англійську мову, який також складався з 4-х томів. Отже, ОСОБА_20 не було вручено офіційне обвинувачення та тим більш воно не було роз`яснено, натомість ОСОБА_20 було вручено лише переклад обвинувачення на англійську мову.
Оголошення обвинувачення, ознайомлення з цим обвинуваченням на 975 арк. відбулося за 5 хв., оскільки в 15.25 год. 15 квітня 2010 року ОСОБА_20 вже було допитано в якості обвинуваченого за обвинуваченням, яке він фізично не міг навіть прочитати. Слідчим для ознайомлення з матеріалами справи було надано всього 5 хвилин, в які увійшов і час на підписання протоколів про роз`яснення прав та протоколу про оголошення про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови.

Пред`явлення обвинувачення та допит ОСОБА_20 також відбувалися без участі його захисників. В протоколі про роз`яснення права на захист ОСОБА_20 зазначив про порушення його прав, але не відмовився від захисника.
Пред`явлення обвинувачення ОСОБА_18 без участі захисника є грубим порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 45 КПК України (1960 року), відповідно до яких участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в судді першої інстанції є обов`язковою у справах осіб, які не володіють мовою, якою ведеться судочинство - з моменту затримання особи чи пред`явлення їй обвинувачення.
15 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 пред`явлено остаточне обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 855 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 15 квітня 2010 р., оголошення обвинувачення було розпочате о 13.40 год., а вже о 14.00 год 15 квітня 2010 рокубуло розпочато допит ОСОБА_13 в якості обвинуваченого. За 20 хвилин ОСОБА_13 фізично не міг ознайомитися з пред`явленим обвинуваченням та підготуватися до захисту від такого обвинувачення.

15 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 пред`явлено остаточне обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 855 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 15 квітня 2010 року, оголошення обвинувачення було розпочате о 14.15 год., а вже о 14.20 год. 15 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_8 в якості обвинуваченої. За 5 хвилин ОСОБА_8 фізично не могла ознайомитися з пред`явленим обвинуваченням та підготуватися до захисту від такого обвинувачення.
15 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 пред`явлено остаточне обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 838 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 15 квітня 2010 року, оголошення обвинувачення було розпочате о 14.40 год., а вже о 16.05 год. 15 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_11 в якості обвинуваченого. Пред`явлення обвинувачення ОСОБА_11 15 квітня 2010 року відбувалося буз участі його захисників, оскільки останній відмовиться від захисників на час пред`явлення обвинувачення та його допиту за цим обвинуваченням. Проте, в порушення вимог ст. 46 КПК України не зазначені мотиви відмови ОСОБА_11 від захисників, крім того, в протоколі не зазначено, від кого саме із захисників ОСОБА_11 відмовляється.
За 1 год. 25 хв. ОСОБА_22 фізично не міг ознайомитися з пред`явленим обвинуваченням та підготуватися до захисту від такого обвинувачення.

15 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 пред`явлено остаточне обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 873 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 15 квітня 2010 року, час оголошення обвинувачення не зазначено, проте вже в цей же день 15 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_10 в якості обвинуваченого, в якому також не зазначено час проведення слідчої дії, в протоколі допиту ОСОБА_10 зазначено, що він визнає свою вину частково, проте, слідчим не з`ясовано, в якій частині ОСОБА_10 визнає свою вину, а в якій ні.

Слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 852 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. При цьому, в постанові про пред`явлення обвинувачення не зазначена дата її винесення. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 16 квітня 2010 року, оголошення обвинувачення було розпочате об 11.30 год., а вже о 13.45 год. 16 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_9 в якості обвинуваченої.
За 2 год. 15 хв. фізично неможливо ознайомитися з пред`явленим обвинуваченням та підготуватися до захисту від такого обвинувачення. ОСОБА_9 не була допитана по суті пред`явленого обвинувачення, слідчим не з`ясовано, в якій частині останнявизнала свою вину, а в якій ні.

15 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 пред`явлено остаточне обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 836 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 16 квітня 2010 року час оголошення обвинувачення не зазначено, проте, вже в цей же день 16 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_14 в якості обвинуваченої, в якому також не зазначено час проведення слідчої дії, протокол допиту не підписаний слідчим, який проводив допит.
16 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 856 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 17 квітня 2010 року, оголошення обвинувачення було розпочате о 10.20 год., а вже об 11.40 год. 17 квітня 2010 року було розпочато допит ОСОБА_12 в якості обвинуваченої. Пред`явлення обвинувачення ОСОБА_12 17 квітня 2010 року відбувалося буз участі захисника, від якого остання відмовилась, але в порушення вимог ст. 46 КПК України в протоколі про прийняття відмови від захисників не зазначені мотиви відмови ОСОБА_12 від свого захисника.

За 1 год. 20 хв. ОСОБА_12 фізично не могла ознайомитися з пред`явленим обвинуваченням та підготуватися до захисту від такого обвинувачення.

16 квітня 2010 року слідчим в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України на 836 сторінках у 4-х томах кримінальної справи. Згідно з протоколом про оголошення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови від 18 квітня 2010 року, оголошення обвинувачення було розпочате о 18.15 год., через дві хвилини тобто в 18.17 год. слідчий роз`яснив ОСОБА_15 право на захист, отже ознайомлення останньої з постановою про пред`явлення їй обвинувачення відбувалося лише протягом 2-х хвилин, в 18.30 год. 18 квітня 2010 рокубуло розпочато допит ОСОБА_15 в якості обвинуваченої. Пред`явлення обвинувачення ОСОБА_15 18 квітня 2010 року відбувалося буз участі її захисника, в протоколі про прийняття відмови від захисників зазначено, що останнязаявила, що не володіє українською мовою та про те, що згодна на проведення слідчих дій 18 квітня 2010 року без захисника. Заява ОСОБА_15 про те, що вона не володіє українською мовою, на якій складено постанову про притягнення її в якості обвинуваченої, слідчим було проігноровано. Прийняття слідчим відмови ОСОБА_23 від захисника порушує вимоги ст. 46 КПК України.

18 квітня 2010 року ОСОБА_15 окремо письмово заявила клопотання про проведення всіх слідчих дій, вручення їй процесуальних документів на російській мові, оскільки не володіє українською мовою, крім цього, обвинувачена ОСОБА_15 заявила клопотання про виділення її матеріалів справи та спрямування їх для розслідування до м. Севастополя.
В порушення вимог 129 КПК України дане клопотання ОСОБА_15 слідчим розглянуто не було, що додатково призвело до порушення права на захист в частині обов`язковості участі захисника у справах осіб, що не володіють мовою, якою ведеться судочинство, а також право скористатися допомогою перекладача, передбачене ч.2 ст. 19 КПК України.
Порушення кримінальних справ від 06 квітня 2010 року відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, від 15 квітня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, від 15 квітня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, від 15 квітня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, від 15 квітня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України, від 15 квітня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ознаками складу злочину, передбаченого частинами 2 і 3 ст. 358 КК України, а також пред`явлення остаточних обвинувачень відбувалося фактично після закінчення досудового слідства у справі та повідомлення потерпілих в порядку ст. 217 КПК України про закінчення досудового слідства.
Так, відповідно до листів слідчого СОГ ГСУ МВС України Крамаренко від 13 квітня 2010 року на адресу потерпілих, останнім повідомлялося, що головним слідчим управлінням МВС України провадиться досудове слідство в кримінальній справ № 01-12124 за обвинуваченням ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 , ч. 1 ст. 255 КК України, та, що на 17 квітня 2010 року заплановано оголошення потерпілим про закінчення досудового слідства у кримінальній справі № 01-12124 та згідно ст. 217 КПК України.

Кримінальні справи за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, частинами 2 і 3 ст. 358 КК України порушені були лише 15 квітня 2010 року, тобто через 2 дні після повідомлення потерпілих про заплановане закінчення досудового слідства. Тобто, ще до порушення кримінальних справ та пред`явлення остаточного обвинувачення, орган досудового слідства визначився із закінченням досудового слідства, що свідчить про порушення права обвинувачених на захист.
Постанови про порушення кримінальних справ були вручені обвинуваченим лише 18 квітня 2010 року, тобто після пред`явлення обвинувачення за вказаними злочинами.
Крім того, під час допиту ОСОБА_15 в якості обвинуваченої, один і той же слідчий знайомив з матеріалами кримінальної справи потерпілого ОСОБА_24 .

З огляду на вищевикладені обставини, суд першої інстанції зазначив, що органом досудового слідства були порушені вимоги ч.2 ст. 140, ст.142, ст.143 КПК України (в редакції 1960 року), так як жодному з обвинувачених постанова про пред`явлення обвинувачення оголошена не була, також не було проведено роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення і жодний з обвинувачених не був допитаний по суті пред`явленого обвинувачення, не роз`яснено право обвинувачених знати в чому їх обвинувачують, давати показання по пред`явленому обвинуваченню, подавати докази, мати захисника і побачення з ним до першого допиту, а оскільки порушення права на захист є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і є однією з беззаперечних підстав для скасування вироку та інших рішень у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі порушення, які були допущені під час проведення досудового слідства, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, а тому є підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Також суд вказав, що під час додаткового розслідування необхідно встановити місце знаходження підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки суд позбавлений можливості розглянути справу стосовно цих підсудних, які постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року були оголошені у розшук і місце знаходження яких не встановлено.

На вказану постанову суду першої інстанції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи та істотним порушенням кримінально-процесуального закону скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до Деснянського районного суду м. Києва в іншому складі.
В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що всі доводи суду про необхідність повернення справи прокурору для усунення недоліків в порядку ст. 246 КПК України вже перевірялися судами першої та апеляційної інстанції. Так, після направлення обвинувального висновку до суду 18 травня 2012 року, Деснянським районним судом м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_25 кримінальна справа була призначена до розгляду, тобто суд надав оцінку складеному обвинувальному висновку і його відповідності вимогам КПК України.
Апелянт вказує, що всім обставинам, на які посилається суд у постанові про повернення справи прокурору для усунення недоліків в порядку ст. 246 КПК України, неодноразово надавалася оцінка судом апеляційної інстанції.
Щодо посилання суду першої інстанції в постанові на порушення прав обвинувачених на захист під час пред`явлення їм обвинувачення та допиту як обвинувачених, прокурор зазначає, що підсудним, в тому числі Флетчерувручались копії постанови про порушення кримінальної справи починаючи з 2008 року та пред`являлось обвинувачення за ст. 190 КК України, а тому їм було відомо заздалегідь про обставини кримінальної справи, таким чином, на думку апелянта, твердження суду про те, що обвинуваченим надано недостатньо часу для захисту є безпідставним.
Також зазначає, що обвинуваченим роз`яснено їх права, оскільки всі слідчі та процесуальні дії у кримінальній справі відбувались після роз`яснення особам прав підозрюваного, а потім обвинуваченого. Після вказаних слідчих та процесуальних дій обвинуваченими не заявлялось клопотання про те, що їм не оголошено обвинувачення, не роз`яснено його суть. Під час допиту обвинувачених останні також не заявляли про незрозумілість обвинувачення чи порушення їх прав на захист.

На думку прокурора твердження суду щодо порушення прав на захист є необґрунтованим, оскільки 140 КПК України передбачає можливість пред`явлення особі обвинувачення у випадку відмови останнього від захисника. ОСОБА_11 відмовився від захисника про що є відповідні протоколи.
Крім цього зазначає, що згідно матеріалів кримінальної справи підсудним Флетчеру ОСОБА_26 , ОСОБА_13 та іншим пред`явлено обвинувачення за участі захисника, іншим підсудним обвинувачення пред`являлось після їх відмови від захисника на цю процесуальну дію.
Вважає доводи суду щодо вручення ОСОБА_27 не всіх томів обвинувачення безпідставними, оскільки вони спростовуються протоколом оголошення про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті і вручення копії постанови від 15 квітня 2010 року, в якому вказано, що останньому вручено копію відповідної постанови в україномовній редакції та англійською мовою.
Крім цього, прокурор зазначає, що у протоколах слідчих дій, зокрема у протоколах допитів, обвинувачені не зазначали про те, що їм не зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення. Більш того, вони мали право дати показання по пред`явленомуобвинуваченню, про що свідчать протоколи допитів як обвинувачених, які складались після пред`явлення обвинувачення. Однак вони відмовлялись надавати показання та не визнавали свою вину у вчиненні злочинів.
Також прокурор вказує на те, що під час досудового розслідування кожному з обвинуваченихбув допущений захисник, і на стадії досудового розслідування захисники не вказували на порушення права на захист чи порушення норм КПК України при порушенні кримінальної справи, складанні та врученні постанови про притягнення особи як обвинуваченого та закінчення досудового розслідування.
Вважає безпідставними доводи про те, що особам не оголошувалось обвинувачення, оскільки у протоколах цими особами зазначено, що обвинувачення їм оголошувалось та копія вручалась. У цих протоколах вказувався час саме складання протоколу.
Крім цього, прокурор зазначає, що на цей час передчасно вказувати на порушення норм КПК України, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, оскільки прокурор має право змінити обвинувачення в суді. Водночас, поки на допитані потерпілі, свідки та обвинувачені, вважає, що використовувати зазначене право зарано.
На думку прокурора доводи суду про те, що слідчий безпідставно направив лист потерпілим про оголошення закінчення досудового розслідування у справі 13 квітня 2010 року, а після цього виносив постанови про порушення кримінальної справи та пред`являв обвинувачення, є необґрунтованими, оскільки у своєму листі потерпілим слідчий зазначив, що заплановано оголошення потерпілим про закінчення досудового розслідування у кримінальній справі 17 квітня 2010року. У вказаному листі мова не йшла про те, що досудове розслідування у кримінальній справі вже завершено.
Також вказує на ту обставину, що потерпілими у справі є велика кількість осіб - 226, які проживають на території різних областей, в тому числі віддалених, а тому, з урахуванням цієї обставини, слідчим завчасно був направлений такий лист з метою надати можливість потерпілим ознайомитись з об`ємними матеріалами кримінальної справи.
Крім того, посилаючись на положення пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», згідно якого суддя не вправі повернути справу на додаткове розслідування у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення справи до суду зник і місце його перебування невідоме, прокурор вважає, що наведена судом підстава для повернення справи на додаткове розслідування, а саме перебування підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у розшуку та не встановлення їх місцезнаходження не ґрунтується на законі.
З урахуванням наведених обставин, прокурор вказує на відсутність підстав вважати, що під час порушення кримінальної справи та проведення досудового розслідування були допущені такі порушення вимог КПК України (в редакції 1960 року) без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 246 КПК України (в редакції 1960 року) при попередньому розгляді справи суддя за власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

У постанові про повернення справи на додаткове розслідування суддя зазначає підстави повернення справи і може вказати, які слідчі дії повинні бути проведенні при додатковому розслідуванні.

Істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону - це такі порушення, які не дають можливості встановити істину, істотно обмежили права і свободи громадян, перешкоджають правильно оцінити обставини справи і зробити законний і обґрунтований висновок.

Питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси.

Перевіривши в межах апеляції прокурора постанову суду про повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказанівимоги закону виконані не були, а тому справу безпідставно повернуто на додаткове розслідування.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що досудовим розслідуванням ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються кожний у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

20 квітня 2010 рокуобвинуваченим оголошено про закінчення досудового слідства, після чого справу направлено до суду.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3ст. 358 КК України повернуто на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурорана підставі ст. 246 КПК України (1960 року).

Умотивувальній частині оскаржуваної постанови суд першої інстанції, як на підставу для повернення справи на додаткове розслідування,послався на ту обставину, що обвинуваченим постанова про пред`явлення обвинувачення оголошена не була, не роз`яснено суті пред`явленого обвинувачення, не надано часу для ознайомлення з висунутим обвинуваченням, у зв`язку з чим було порушено їх право на захист.

Проте, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що обвинуваченим неодноразово роз`яснювались їх права, а слідчі та процесуальні дії у кримінальній справі відбувались після роз`яснення особам їх прав як в якості підозрюваних, так і в якості обвинувачених. Будь-яких клопотань від учасників кримінальної справи щодо не оголошення обвинувачення та не роз`яснення його суті не надходило.

При цьому, ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення за участі їх захисників, і при відмові від захисника - обвинувачення оголошувалося у передбаченому законом порядку.

Посилання суду на ту обставину, що ОСОБА_17 не були вручені для ознайомлення всі матеріали кримінальної справи, спростовуються матеріалами кримінальної справи, зокрема даними протоколу оголошення про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті і вручення копії постанови від 15 квітня 2017 року (а.с. 73 т. 189), в якому вказано, що ОСОБА_18 вручена копія цієї постанови на українській мові та у перекладі на англійську мову.

Твердженнясуду, що особам не оголошувалось обвинувачення, спростовуються матеріалами кримінальної справи, а тому є безпідставними, оскільки у протоколах цими особами зазначено, що обвинувачення їм оголошувалось і копія вручалась.

Крім того,слід зазначити, що ст. 255 КПК України (1960 року) передбачає, що після призначення справи до судового розгляду суддя повинен забезпечити прокурору, підсудному, його захиснику, потерпілому, цивільному позивачу, відповідачу та їх представникам, коли вони заявлять про це клопотання, можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Також однією з підстав повернення кримінальної справи на додаткове розслідування стало те, що органом досудового розслідування постанови про порушення кримінальних справ були вручені обвинуваченим лише 18 квітня 2010 року, тобто після пред`явлення обвинувачення, протезазначена підстава, на переконання колегії суддів не потягла суттєвих наслідків чи істотних порушень кримінально-процесуального закону.

Твердження суду в оскаржуваній постанові щодо істотного порушення вимог КПК та порушення права обвинувачених на захист з підстав того, що після направлення листа потерпілим від 13 квітня 2010 року про оголошення закінчення досудового розслідування у справі, слідчим через два дні, а саме 15.04.2010 року виносились постанови про порушення кримінальної справи за ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 28,ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч.2, ч.3 ст. 358 КК України та пред`являлось обвинувачення, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки у зазначеному листі, з огляду на велику кількість потерпілих (226 осіб), які проживають на території різних областей, слідчий завчасно повідомив потерпілих щодо запланованого оголошення їм про закінчення досудового розслідування з метою надати потерпілим можливість ознайомитись з матеріалами справи, і у вказаному листі не йшла мова про те, що досудове розслідування завершено, як про це зазначив суд у своєму рішенні про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Вказуючи на порушення права обвинувачених на захист, як підставу для повернення справи на додаткове розслідування, суд, посилаючись на п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказав, що кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, в тому числі, якщо було порушено вимоги КПК про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення, право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Проте, суд не звернув уваги, що в абз.2 п.3 цієї постанови зазначено, що допущені при вчиненні окремих слідчих чи процесуальних дій порушення закону, що призвели до ущемлення прав та інтересів учасників процесу, поновити які неможливо, не можуть бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування. За наявності відповідних підстав такі порушення мають тягти визнання доказів недопустимими.

Не погоджується колегія суддів і з доводами суду щодо неможливості призначення кримінальної справи до судового розгляду через не встановлення місця знаходження підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , стосовно яких Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року оголошено розшук останніх і майже 6 років вказана постанова не виконується, оскільки наведений у ст. 246 КПК України (1960 року) перелік підстав для повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду є вичерпним, а тому суддя не вправі повернути справу на додаткове розслідування з цієї стадії у зв`язку з тим, що обвинувачений після передання справи до суду зник і місце його перебування невідоме, на що також звернуто увагу судів у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

Отже, наведені в оскаржуваній постанові суду підстави повернення справи на додаткове розслідування колегія суддів вважає безпідставними, а відтак постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, а кримінальна справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що дана кримінальна справа двічі з одних і тих самих недоліків досудового слідства поверталась на додаткове розслідування, зокрема постановами Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року та від 03.12.2018 року і ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2018 року та Київського апеляційного суду від 03.02.2020 року вказані постанови були скасовані, з наданням у вказаних ухвалах суду апеляційної інстанції відповідної оцінки по кожній з підстав повернення справи на додаткове розслідування щодо їх необґрунтованості, однак не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної постанови про повернення кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК Українина додаткове розслідування, що є неприпустимим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора - скасуванню, а кримінальна справа поверненню до Деснянського районного суду міста Києва на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, та п. п. 11, 13, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 - задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України повернуто на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора скасувати, а справу повернути до Деснянського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити у виді застави, а ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у виді підписки про невиїзд.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3