Справа № 204/5081/21
Провадження № 1-кс/204/1300/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення заяви про злочин до ЄРДР, -
встановив:

22 липня 2021 року в провадження слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , надійшла скарга ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення його заяви про злочин до ЄРДР.
Ознайомившись з матеріалами скарги, приходжу до наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.
З матеріалів скарги вбачається, що 06 липня 2021 року ОСОБА_2 подано заяву до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 28 ч.4, 109 ч.1 КК України, суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 .
Проте, з суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 я працюю разом в одному суді з 2016 року.
Отже, з урахуванням того, що до дана скарга стосується внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно судді ОСОБА_3 , з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості, вважаю за необхідне заявити про самовідвід від розгляду даної скарги.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Заявити самовідвід у справі № 204/5081/21, провадження № 1-кс/204/1300/21 за скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення заяви про злочин до ЄРДР.
Ухвала оскарженню не підлягає. .

Слідчий суддя ОСОБА_1