Справа № 950/286/21
Номер провадження 1-кс/950/52/21
У Х В А Л А

18 лютого 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу №97 ОСОБА_3 на бездіяльність щодо внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань заяви №666 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність щодо внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до Лебединського ВП заявою № 666, в якій повідомив короткий виклад обставин, що беззаперечно свідчать про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України, вчиненого лікарем-психіатром Лебединської ЦРЛ ОСОБА_4 . В заяві № 666 він повідомив про вчинення злочину, назвав прізвище і посаду правопорушника, зазначив правову кваліфікацію злочину з укаранням статей Кримінального кодексу України, тобто вказав усі передбачені ст. 214 ч. 5 КПК України відомості, необхідні для внесення їх до ЄРДР. У відповідь на заяву Лебединський ВП надіслав листа № 1036 від 27.01.2021. який надійшов до нього простою поштовою кореспонденцією 5 лютого 2021 року. Як вбачається з тексту листа № 1036 від 27.01.2021 р., всупереч ч. 3 ст. 214 КПК, без внесення до ЄРДР відомостей про злочин, була проведена незаконна перевірка, за результатами якої, керівник поліції голослівно запевняє в тому, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення. На думку заявника заява з повідомленням про злочин не передбачає та не потребує від слідчою використання його мозку і умовиводів для прийняття рішення про внесення чи відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, бо така заява підлягає розгляду виключно в межах ст. 214 КПК України, а посилання слідчого на будь які інші статті та інших законів є безглуздям та самоправством, що саме і вчинив слідчий при розгляді його заяви. Точно так же і слідчий - суддя, до внесення відомостей до ЄРДР не уповноважений на власних припущеннях оцінювати його заяву на наявність чи відсутність в ній ознак злочину, бо його заява відповідає вимогам ч, 5 ст. 214 КПК, оскільки в заяві зазначено короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення названою особою, описана попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень з вказанням статей КК, тому вказаних відомостей достатньо для внесення їх в ЄРДР. Тому заявник просить зобов`язати СВ Сумського ВП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 384 КК України - по факту надання суду завідомо неправдивих показань лікарем психіатром Лебединської ЦРЛ ОСОБА_4 .

Заявник до судового засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій попросив розглянути скаргу без його участі, вимоги скарги підтримав.

До судового засідання прокурор та представник СВ відділу поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РВП ГУНП у Сумській області не з`явились, хоча про дату і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого та прокурора.

Дослідивши матеріали скарги та перевірки по зверненню, суд вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Так судовому засіданні було встановлено, що заявник ОСОБА_3 25 грудня 2020 року звернувся з заявою №666 до Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області. У заяві зазначено, що 18 липня 2016 року Лебединський районний суд ухвалив рішення у справі № 580/295/16-ц за його позовом до Лебединської ЦРЛ «Про визнання дій Лебединської ЦРЛ протиправними та зобов`язання вчинити дії». В даній справі в якості свідка приймав участь лікар-психіатр Лебединської ЦРЛ ОСОБА_4 , який під присягою, з метою виправдання своїх протиправних дій і протиправних дій керівництва Лебединської ЦРЛ, повідомив суду завідомо недостовірну інформацію про те, що він правомірно поширив. нотаріусу ОСОБА_5 конфіденційну медичну інформацію про заявника, і що такі дії ОСОБА_4 відповідають ст. 44 Закону України «Про нотаріат» і ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу». Зазначене неправдиве свідчення призвело до невірно вирішеної справи, спричинило йому матеріальних і моральних збитків. Його заява № 666 з повідомленням про злочин містить короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення лікарем психіатром Лебединської ЦРЛ ОСОБА_4 кримінального злочину, описана попередня правова кваліфікація злочину з указаниям статті 384 КК України, тобто вказані відомості, які є достатніми для внесення їх до ЄРДР, бо моя заява відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК , тому в слідчого відсутні підстави для відмови у внесенні до ЄРДР відомостей про злочин.

В заяві ОСОБА_3 просить : 1. Внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 384 КК України- по факту надання суду завідомо неправдивих показань лікарем психіатром Лебединської ЦРЛ ОСОБА_4 ; 2. Якщо слідчий чи інші працівники поліції, писатимуть відписки та складатимуть висновки в яких стверджуватимуть про відсутність в заяві ознак кримінального правопорушення, просить детально мотивувати і описати ці рішення і висновки, назвати докази і повідомити обставини на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність в заяві ознак злочину, повідомити статтю закону яка дає право слідчому робити такі висновки без внесення відомостей до ЄРДР і без проведення досудового розслідування, назвати докази на підставі яких слідчий дійшов такого висновку та спростував викладені в заяві факти, описати процес здійснення слідчим оцінки обґрунтованості заяви з повідомленням про злочин; 3. назвати статтю закону якою користувався працівник поліції оцінюючи його заяву на факт наявності в ній ознак злочину, яка передбачає і встановлює порядок здійснення поліціянтом оцінки відомостей із заяви з повідомленням про злочин та статтю закону яка дає право працівнику поліції відмовляти у внесенні до ЄРДР відомостей про злочин; 4. Ч. 3 ст. 214 КПК України, до внесення відомостей в ЄРДР, забороняє проводити будь які інші дії пов`язані з даним моїм зверненням, в тому числі - робити перевірки, збирати докази чи опитувати осіб, тому в разі порушення поліціянтами вимог названої статті закону і проведення перевірок та створення голослівних висновків по факту розгляду цієї заяви без внесення відомостей до ЄРДР, просить обґрунтувати порушення поліціянтами ч. 3 ст. 214 КПК України; 4.1 Якщо до внесення зазначених мною відомостей в ЄРДР буде проведена будь яка перевірка з даного приводу, просить назвати осіб які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати статті законів якими керувались поліціянти при проведенні перевірки, і притягнути цих осіб до відповідальності за проведення незаконної перевірки та невиконання вимоги 4 заяви № 666, ст. 40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян»; 5. Якщо поліціянти все ж таки будуть проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, просить залучити його до цієї перевірки.

Слідчий суддя доходить висновку, що заява ОСОБА_3 не містить повідомлення про вчинення кримінального правопорушеня, виходячи з наступного:

Ст. 384 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, ч. 2 ст. 384 КК Укрїни передбачає відповідальність за ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

За таких обставин доводи і міркування особи, щодо відповідності вчинених дій вимогам закону, які є предметом розгляду цивільної справи не можуть складати об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КУ України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 год. після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння, викладені обставини кримінального правопорушення повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Розгляд скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, обумовлює необхідність дослідження самої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для початку кримінального провадження. В іншому випадку слідчий суддя виконував би абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до реєстру всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.

Тому, в контексті ч.4 ст.214 КПК України, суд вважає, що у даному випадку не було допущено бездіяльності та його дії не суперечать вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214,215, 304-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги №97 ОСОБА_3 на бездіяльність щодо внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань заяви №666 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 384 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1