У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 05.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №308/10963/20, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 05.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки, обраний згідно ухвали суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2021 року обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю у нічний час доби закінчується 04 червня 2021 року. Однак, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися. А тому, просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 а також обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти продовження запобіжного заходу та просили застосувати особисте зобов`язання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України., а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з 20.00 по 08.00 год., строк якого закінчується.
Суд враховує, що стороною захисту не надано будь яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_5 , можливість, або продовження злочинної діяльності, можливості впливати на свідків у даному кримінальному провадженні взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що менш тяжкий запобіжний захід, ніж домашній арешт, здатний йому запобігти, а тому підстав для відмови у продовженні запобіжного заходу суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 триває, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, один з яких який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід не перестали існувати, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 без застосуванням електронного засобу контролю та забороною залишати місце свого проживання у нічний час доби на період з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня.
Що стосується місця тримання обвинуваченого під домашнім арештом, суд констатує, що ухвалою суду від 06.04.2021 року, постановлено місце відбування такого за адресою: АДРЕСА_1 , однак прокурор у своєму клопотанні вказує іншу адресу. Тому, суд вважає, що обвинуваченого необхідно тримати під домашнім арештом саме за адресою, визначеною в ухвалі суду від 06.04.2021 року.
Керуючись ст.ст. 176-178, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту, без застосуванням електронних заходів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 у період часу із 22 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
?прибувати до суду/прокурора на першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
?не залишати адресу свого проживання без відповідного дозволу суду/прокурора.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області та процесуальному прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 23 липня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1