єдиний унікальний номер справи 531/1671/20
номер провадження 1-кп/531/32/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнопарівка Солонянського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10 квітня 2012 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-27 квітня 2015 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-15 червня 2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі, 31 липня 2018 року звільнений умовно-достроково за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 липня 2018 року на невідбутий строк одинадцять місяців двадцять два дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у третій декаді травня 2020 року (точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена), близько 19 години, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до дачного домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де, користуючись відсутністю господаря, шляхом відчинення вхідних дверей будинку, проник до помешкання та, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з житлової кімнати вчинив крадіжку трьох семисекційних чавунних батарей парового опалення, саме чавунної семисекційної батареї парового опалення вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №2156 від 08 жовтня 2020 року, 350,00 грн., та двох семисекційних чавунних батарей парового опалення, загальною вартістю, згідно довідки вартості, 950,00 грн., що належали потерпілій ОСОБА_6 в подальшому, ОСОБА_4 здобуте злочинним шляхом майно реалізував малознайомому жителю с. Попівка Карлівського району на ім`я ОСОБА_7 , таким чином розпорядився викраденим майном в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1300,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду не з`явилась. Від в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше тричі судимого за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, останній раз 15 червня 2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі, 31 липня 2018 року звільнений умовно-достроково за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 липня 2018 року на невідбутий строк одинадцять місяців двадцять два дні; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 12 березня 2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати, понесені на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок на користь держави.

Речовий доказ одну чавунну батарею, яку передано на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя