Справа № 486/392/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2021 року смт.Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянув клопотання прокурора про продовження запобіжного заходута клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який у об`єднаному кримінальному провадженні №0000410 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року та №0000267 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2020 року щодо
ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_6 перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000410 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року та №0000267 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Прокурором заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

На підставі положень ч.5 п.205 Перехідних положень КПК України, які передбачають разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість його передачі на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, клопотання прокурора передане на розгляд судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні п`ятнадцяти епізодів нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України під час встановленого вироком суду іспитового строку. Обвинувачений в ході досудового розслідування та судового розгляду ухилився від органів слідства та суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, не працевлаштований. Зазначене обумовлює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення та неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого спливає 05.04.2021 року, в зв`язку з чим прокурор просив його продовжити на 60 днів.

Вказане клопотання в судовому засіданні підтримане прокурором ОСОБА_3 у повному обсязі, проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт прокурор заперечувала, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора та продовження щодо обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала. Звернулась з клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, або інший, більш м`який запобіжний захід. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 має матір похилого віку, яка має серцеві захворювання та потребує постійного лікування і належного догляду. Більше, крім обвинуваченого, нікому надати їй допомогу, оскільки її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Арбузинська виправна колонія №83». Крім того, 07.09.2020 року ОСОБА_4 уклав договір із благодійним фондом «Новое начало» у м. Одеса для проходження курсу реабілітації, що підтверджує його бажання виправитись. Ризики, зазначені у клопотанні прокурора, що обвинувачений переховуватиметься від суду чи вчинить новий злочин захисник вважає що відсутні.

ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора та продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який підтримав та просив його задовольнити. Вказував на відсутність ризику, що він буде переховуватись від суду, оскільки він визнає вину та сприяв слідству. Вважає, що підстав оголошувати його розшук не було, оскільки він не отримував повісток про виклик його до суду та працівники поліції до нього з приводу доставки до суду не звертались. Просив врахувати, що він має хвору матір похилого віку, яка щойно поховала іншого свого сина, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому обвинуваченого затримали у день похорон брата, що стало також тяжким стресом для матері. Повторно вчиняти злочини він також не буде, так як виправляється і проходить курс реабілітації.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд зробив наступний висновок.

Вирішуючи зазначене клопотання, слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.4 ст.199 КПК України суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити перелічені дії.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 05.02.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого спливає 05.04.2021 року. До цієї дати розгляд кримінального провадження не завершено, відтак судом має бути вирішене питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого.

При вирішенні клопотання суд враховує відомості про особу обвинуваченого:

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, є громадянином України, не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, зареєстрований та фактично проживав до затримання в АДРЕСА_1 ., раніше був засуджений:
31.01.2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. 10 липня 2019 року покарання у виді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт;
14.11.2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту, висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно та відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно.

Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкцією ч.2 ст.186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Обрання будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри. Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Обвинувальний акт стосовно обвинуваченого перебуває на розгляді в суді.

Наведеного вище достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування використовується для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного слід погодитись з висновком про наявність заявлених прокурором ризиків. Так, указані ризики, як реальні, оцінюються в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

ОСОБА_4 під час судового розгляду ухилився від суду у зв`язку з чим був оголошений його розшук ухвалою від 27.01.2021 року. Зазначене підтверджується матеріалами справи та свідчить про існування ризику, що обвинувачений може і в подальшому переховуватись від суду. Сама по собі суворість передбаченого покарання також є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У даній ситуації, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Щодо ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, суд оцінює даний ризик як реальний, та як такий, що продовжує існувати, оскільки ОСОБА_4 не має на даний час та не мав до затримання стабільного джерела прибутку та може свої матеріальні потреби намагатися задовольнити злочинним шляхом. Крім того, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні ряду злочинів з корисливих мотивів під час іспитового строку, встановленого вироком суду. Дані обставини свідчать на підтвердження ризику, що обвинувачений може вчинити інший злочин у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики на даний час є реальними та не зменшились.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів суд зробив висновок, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, оскільки жодна особа не висловила бажання поручитись за обвинуваченого. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та за існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України на даному етапі провадження є недостатніми.

Та обставина, що обвинувачений має хвору матір похилого віку та постійне місце проживання, хоча і має місце, однак не є безумовною підставою для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Та обставина, що обвинувачений 07.09.2020 року уклав договір з благодійною організацією з метою його реабілітації також не свідчить про зменшення ризиків його переховування від суду та повторного вчинення ним злочинів, оскільки дана обставина існувала вже на момент обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу та не утримала його від дій з ухилення від суду.

За таких обставин у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який суд вважає за необхідне відмовити.

Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України), з огляду на необхідність попередження ризиків переховування обвинуваченого від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного вироком суду, або вчинення ним інших злочинів, враховуючи, що він обвинувачуються у вчиненні п`ятнадцяти епізодів нетяжких злочинів та тяжкого злочину, наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони як інтересів суспільства, так і прав потерпілих осоіб,є необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на 60 днів, ізолювавши обвинуваченого від суспільства, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на наявних матеріалах кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 05.02.2021 року судом визначено ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 68100 грн.

Частиною 4 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи суспільну небезпечність та множинність інкримінованих обвинуваченому злочинів, що характеризуються корисливим мотивом, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, жоден з яких на момент розгляду клопотання не зменшився, суд не вбачає підстав для перегляду розміру застави, встановленого ухвалою від 05.02.2021 року.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 331, 371-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Южноукраїнську Миколаївської області,на шістдесят днів, тобто до 30 травня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: одержувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, рахунок отримувача UA0016294 , банк одержувача ДКС України м. Київ, МФО 820172, , призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від заставодавця (прізвище, ім`я, по батькові повністю).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту - м. Южноукраїнськ без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, окрім, як під час судових засідань;
4) здати при наявності на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 30 травня 2021 року включно.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя ОСОБА_1