Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/185/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу, з доповненнями, засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Згідно ухвали суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про зарахування йому в строк відбування покарання строк тримання в місцях попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме періоду: з 21.09.2020 по 10.12.2020.
За наслідком розгляду клопотання засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі вже було предметом судового розгляду та за ним було прийняте судове рішення, а саме: вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 03.04.2018 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21.09.2020) зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме: періоду з 08.03.2017 по 21.09.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дві позбавлення волі, а зарахування часу перебування засудженого у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, зокрема, періоду з 21.09.2020 по 10.12.2020, не передбачено діючим законодавством.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та порушує його права. Просить прийняти правильне рішення та зарахувати йому строк до прибуття у виправну колонію з 21.09.2020 по 10.12.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В доповненнях до апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_8 зазначає, що він звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда у відповідності до положень ст. 81 КК України про умовно дострокове звільнення та зарахування строку попереднього ув`язнення у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Однак, йому було необґрунтовано відмовлено, тому він просить звільнити його умовно достроково.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні вимоги частково задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, виходячи із такого.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Викладені вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції не дотримано, більш того було порушено.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 звернувся заявою до суду першої інстанції в якій порушував питання про зарахування йому в строк відбування покарання строк тримання в місцях попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в період з 21.09.2020 по 10.12.2020, а також просив «зобов`язати адміністрацію ВК №6 надати йому льготу», що за своєю суттю є вимогою про вирішення питання умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Не зважаючи на наявність у заяві засудженого ОСОБА_8 фактично двох вимог для вирішення яких останній звернувся, районним судом не було з`ясовано віх обставин і як наслідок прийнято рішення лише в частині вимог щодо зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України.

Виходячи з таких обставин, ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_8 не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає безумовному скасуванню, оскільки встановлені обставини є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та забезпечити права і законні інтереси засудженого.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч. 6, ст. 24 КПК України).

Також, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Встановлені колегією суддів порушення кримінально-процесуального закону, які допущено судом першої інстанції є істотними і такими, що перешкодили забезпечити права і законні інтереси засудженого і постановити законне та обґрунтоване рішення, а тому відповідно до вимог ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Водночас, оскільки вимоги засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції по суті у повному обсязі не розглянуті чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які неможливо усунути під час апеляційного розгляду, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в тому ж суді в іншому складі.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 412, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 , - задовольнити частково, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року, скасувати та направити справу на розгляд в той же суд, в іншому складі.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4