Справа № 639/2618/21
Провадження №1-в/639/273/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України(в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року),

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) звернувся засуджений ОСОБА_4 .

Засуджений в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити та зарахувати йому відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку день за два строк його знаходження в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в період з 12.01.2021р. по теперішній час.
Також вимоги клопотання підтримав захисник.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , посилаючись на те, що період знаходження ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» після набрання вироком Лозівського районного суду Харківської області від 08.12.2020р. законної сили не є строком попереднього ув`язнання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
24.12.2015 року набув чинності Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким викладено в новій редакції ч. 5 ст.72 КК України.
Зокрема, відповідною нормою було передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк:а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000335 від 18.03.2015р. тримався під вартою з 17.05.2015р. по 15.01.2017р., коли його було звільнено з-під варти у зв`язку з не продовженням дії запобіжного заходу судом. В подальшому 23.09.2017р. ОСОБА_4 знов було затримано на підставі ухвали суду про надання дозволу на його затримання та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався судом до ухвалення вироку.
Вироком Лозівського районного суду Харківської області від 08.12.2020р. ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3, ч. 4 ст. 187 КК України та йому було призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вказаним вироком також було вирішено: до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»; строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 15.05.2015 року до 15.01.2017 року та з 23.09.2017 року; у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 15.05.2015 року до 15.01.2017 року та з 23.09.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з відмітки на копії вказаного вироку, він набрав законної сили 11.01.2021р.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже, період знаходження ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» після набрання вироком Лозівського районного суду Харківської області законної сили не є попереднім ув`язненням та не підлягає зарахуванню засудженому до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку день за два.
Щодо посилань ОСОБА_4 про те, що ним було оскаржено вказаний вирок в апеляційному порядку, то судом встановлено, що апеляційну скаргу ним було подано з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, а ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.05.2021р. в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Лозівського районного суду Харківської області від 08.12.2020р. було відмовлено, апеляційну скаргу повернуто йому.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Зі змісту вказаних положень ст. 532 КПК України випливає, що лише у випадку поновлення строку апеляційного оскарження вирок вважається таким, що не набрав законної сили. В іншому випадку діє загальне правило, згідно якого вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Отже, з огляду на те, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.05.2021р. відмовлено в задоволення клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 08.12.2020р., останній є таким, що набрав законної сили 11.01.2021р.
Таким чином, враховуючи, що відповідний строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 15.05.2015 року до 15.01.2017 року та з 23.09.2017 року до 11.01.2021р. вже зарахований вироком Лозівського районного суду Харківської області від 08.12.2020р. до строку його покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), а період знаходження ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» після 11.01.2021р. не є строком попереднього ув`язнення, в задоволення клопотання засудженого необхідно відмовити.
Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1