Справа № 760/4844/21
Провадження №1-кс/760/1619/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000451 від 23 лютого 2021 року,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ташкент Узбекистан, громадянина Узбекистану, узбека, проживає за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації на території України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Солом`янського управління поліції ГУНП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000451 від 23 лютого 2021 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 лютого 2021 приблизно о 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на дев`ятому поверсі багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 , вирішив вчинити розбійний напад на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння його майном, з використанням завідомо заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме металевого молотка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою на дев`ятому поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 побачив потерпілого ОСОБА_8 , який вийшов з ліфту та підійшов до вхідний дверей своєї квартири АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, спрямований на незаконне збагачення шляхом розбійного нападу, переслідуючи мету наживи, підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_8 та заштовхав його у кімнату коридору вищевказаної квартири, де прижав до вхідної двері кімнати та своїми двома руками схопився за шию потерпілого та почав його душити. В цей час потерпілий почав кричати на допомогу та вириватися, а ОСОБА_5 за допомогою клейкої стрічки заклеїв рота потерпілому та достав з рюкзака металевий молоток, який підніс до шиї потерпілого ОСОБА_8 , який сприймав погрози як реальні та небезпечні для свого життя та здоров`я.

Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні злочинні дії, із погрозою застосування насилля, що є небезпечним для життя та здоров`я, утримуючи у своїй руці металевий молоток, скориставшись тим, що поряд немає сторонніх осіб незаконно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме срібним Орденом Великої Вітчизняної війни ІІ ступеню, приблизною вартістю 500 гривень.

Після цього підозрюваний ОСОБА_5 вийшов з вищевказаної квартири та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном, заподіявши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло.

24 лютого 2021 року в 19 годині 50 хвилин ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 23.02.2021 р.; протоколом огляду місця події від 24.02.2021 р.; показами потерпілого від 23.02.2021 р.; протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України.; рапортом о/у.; протоколом додаткового допиту потерпілого від 24.02.2021.; протоколом обшуку.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання; іншими матеріалами кримінального провадження.

Санкція кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме ч.3 ст.187 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного доходу, офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення проти власності; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що негативно вплине на стан судового розгляду даного провадження.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, відсутність родини та утриманців у підозрюваного ОСОБА_5 , відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця реєстрації на території України, неможливо запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, покликаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний у задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати до нього домашній арешт, вказав, що він не буде переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також не буде тиснути на свідків та потерпілого. При цьому він зазначив, що дійсно взяв орден, однак насильства до потерпілого не застосовував.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки обґрунтованість підозри та ризики передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені та належним чином не обґрунтовані.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Як убачається із матеріалів клопотання, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000451 від 23 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
23 лютого 2021 року о 23 год. 44 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 лютого 2021 року.
24 лютого 2021 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2001 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).
Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває у цивільному шлюбі, однак утриманців немає. Також він не має місця реєстрації на території України та постійного місця роботи.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується із прокурором, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показань щодо фактичних обставин справи.
А тому слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, на думку слідчого судді, підстави для застосування домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , відсутні, оскільки суду не надані відомості про те, що власник цієї квартири не заперечує проти застосування до підозрюваного домашнього арешту за цією адресою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя вирішив при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо ОСОБА_5 , оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.
Керуючись ст.131-132, 176-178, 183, 186, 193-194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - 23 години 44 хвилини 23 лютого 2021 року.

Визначити, що строк дії ухвали закінчується о 23 годині 44 хвилини 24 квітня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської місцевої прокуратури № 9 у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя