У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у закритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Криве Озеро Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000110.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.08.2021 р. без визначення розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків не спіклуватись зі свідками та потерпілою.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.
Захисник, зазначає, що підозрюваний в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, при цьому, слідчим суддею не встановлено фактів переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджання кримінальному провадженню, а тому, з урахуванням вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, відносно підозрюваного неможливо обрати такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Клопотання слідчого не містить доводів, якими б підтверджувалось неможливість обрання відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Апелянт вважає, що досліджені слідчим суддею докази не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.
В рамках даного кримінального провадження встановлено, що 08.06.2021 р., близько 13.20 год. ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автодорогою «Миколаїв-Доманівка-Берізки» із с. Захарівка Врадіївської селищної ради Миколаївської області у напрямку смт. Врадіївка Миколаївської області, на виїзді із с. Захарівка, виявив на узбіччі автодороги ОСОБА_8 , яка йшла у попутному напрямку, у зв`язку з чим зупинив автомобіль. ОСОБА_5 , на прохання ОСОБА_8 , погодився підвезти останню до смт. Врадіївка. В подальшому у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті природним способом, шляхом здійснення із ОСОБА_8 насильницького статевого акту. Не доїжджаючи 3-4 км. до смт. Врадіївка Миколаївської області, ОСОБА_5 під надуманим приводом, звернув з автодороги у бік лісосмуги, де зупинив автомобіль. Далі, ОСОБА_5 умисно заблокував двері кабіни автомобіля та, застосовуючи відносно ОСОБА_8 погрози, приставив до тіла останньої ножа, висловив вимогу про вступ з ним у статеві зносини. Сприймаючи погрози ОСОБА_5 реально, ОСОБА_8 , побоюючись за власне життя та здоров`я, не чинила останньому опору та виконала його вимоги. Далі, ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_8 дії сексуального характеру, тобто зґвалтував, після цього відпустив, наказавши нікому про це не говорити.
08.06.2021 р. о 20.08. год. ОСОБА_5 затримано з порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
09.06.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та потерпілу, запобігти якому зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії, передбаченні ч. 1 ст. 177 України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, та інші обставини.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 182 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст. ст. 29, 62 Конституції України).

Вказаних вимог закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримано не в повному обсязі, а також не оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані заяви потерпілої ОСОБА_8 , протоколів допиту потерпілої ОСОБА_8 , допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обшуку від 08.06.2021 р. та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Окрім цього, матеріали провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, враховуючи показання потерпілої та свідків, може незаконно впливати на останніх, шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Разом з тим, апеляційний суд, враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 182 КПК України, зважаючи на те, що, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання до 5 років позбавлення волі, є особою, яка не має судимостей, а прокурором в судовому засіданні не доведено того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, доходить висновку, що до підозрюваного, в даному випадку, не можливо застосувати такий запобіжний запобіжний захід, як тримання під вартою.

За таких обставин, оскільки матеріали клопотання містять дані, які можуть вказувати на обґрунтованість підозри та наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить його належну процесуальну поведінку до закінчення судового слідства по кримінальному провадженню і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, ухвала слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, апеляційна скарга захисника задоволенню частково, як така, що містила прохання про скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу скасувати.
Постановити нову ухвалу. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 06.08.2021 р. із забороною з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням наступних обов`язків:
- прибувати за всіма викликами до слідчого, прокурора та суду;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3