Справа №635/3347/21
Провадження по справі 1-в/635/409/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 2281 КК РФ до 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Вирок набрав законної сили 15 грудня 2017 року. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року приведений у відповідність із законодавством України, ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна; строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 29 серпня 2017 року; в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахований строк попереднього ув`язнення з 29 серпня 2017 року по 15 грудня 2017 року (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 січня 2021 року ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 змінено; ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням положень ч. 3 ст. 68, ст. 69 КК України, в решті ухвалу залишено без змін. Ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року набрала законної сили 12 січня 2021 року.
На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія №100», тобто триває стадія виконання судового рішення.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме період перебування його під вартою під час судового розгляду з 29 серпня 2017 року по 15 грудня 2017 року та етапування з Росії до України з 28 листопада 2019 року до 14 січня 2020 року, в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Засуджений ОСОБА_4 та представник установи виконання покарань ОСОБА_5 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого з тих підстав, що підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) стосовно засудженого ОСОБА_4 відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ратифікованої Законом України N 337/95-ВР від 22 вересня 1995 року, виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку.
Згідно із положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 611 КПК України: виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення ; до особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків (їх перелік), регламентуються ст. 537 КПК України, проте їх перелік не вичерпний, висновок про що можливо зробити, зокрема, із п. 14 ч. 1 цієї норми закону, який передбачає, що під час виконання вироків суд вправі вирішувати, окрім питань, передбачених п. п. 1-13 ч. 1 ст. 537 КПК України, - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Оскільки вирок суду іноземної держави стосовно ОСОБА_4 приведений у відповідність із законодавством України, і відповідно, у строк покарання вже зарахований строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 29 серпня 2017 року по 15 грудня 2017 року, у межах того кримінального провадження, вирок по якому і приведений у відповідність із законодавством України, та на даний час триває стадія виконання судового рішення, оскільки засуджений наразі відбуває покарання в установі виконання покарань України, зважаючи, що наведені вище вимоги законів України не містять жодних обмежень щодо того, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, яке виникло у конкретному випадку на стадії виконання судового рішення, не може бути вирішено стосовно особи, яка раніше засуджена вироком суду іноземної держави, і який приведений у відповідність із законодавством України, враховуючи положення Конвенції про передачу засуджених осіб, якими державі виконання вироку надається право приймати відповідні рішення, зокрема, на користь засудженого на стадії виконання, суд вважає, можливим розглянути клопотання засудженого ОСОБА_4 .
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування»

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 107 якого, якщо особа вчинила злочин починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається зі змісту вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року, за яким ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання, останній вчинив злочин, за який засуджений зазначеним вироком, 29 серпня 2017 року, тобто після 21 червня 2017 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 був обраний 31 серпня 2017 року, а фактично затриманий 29 серпня 2017 року.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року після21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону 2046-VIII від 18 травня 2017 року, який є чинним на даний час), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року, який ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року приведений у відповідність із законодавством України, вирішено питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_4 в строк покарання та зарахований строк попереднього ув`язнення з 29 серпня 2017 року (з дня фактичного затримання) по 15 грудня 2017 року (до дня набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Враховуючи викладене, правові підстави для повторного зарахування ОСОБА_4 вказаного строку попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року, відсутні.
Строк відбування покарання за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року рахується з 29 серпня 2017 року, такий строк згідно матеріалів особової справи на засудженого є безперервним, а тому охоплює і період з 28 листопада 2019 року до 14 січня 2020 року, який засуджений також просить зарахувати в строк відбуття покарання, зазначаючи, що це строк його етапування з Російської Федерації до України. З підстав викладених вище, зарахування засудженому такого строку в строк покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк його покарання за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 01 грудня 2017 року рахується з 29 серпня 2017 року, суд не вбачає. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо етапування засудженого та періоду такого етапування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання- відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 15 червня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1