Справа № 212/6587/18
У Х В А Л А

02 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, кримінальне провадження № 0001618 від 09.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою, посилаючись на ризики переховування від суду, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також для проведення судової експертизи.

Захисник та обвинувачений просили змінити дію раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 , має соціальні зв`язки, а саме сестру та бабусю.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду було продовжено строк тримання під вартою до 03.06.2021 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд виходить не лише і вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання обвинуваченомуОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини як характер протиправних дій, в яких останній обвинувачується щодо яких органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення, його поведінка до та безпосередньо після вчинення інкримінованого йому злочину.

Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вік, стан здоров`я обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений на момент вчинення злочину офіційно працював, даних про наявність міцних соціальних зв`язків суду не надані, враховуючи вказані обставини, на даній стадії судового розгляду, атакож тієї обставини, що у справі призначено комплексну судову психолого - психіатричну проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи, суд приходить до переконання, що існує ризик переховування від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

За сукупності таких обставин, на даний час суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 01.08.2021 року, включно.

В клопотанні сторони захисну про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам та направити в місце ув`язнення до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)" та до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)"- для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1