Провадження № 1-кп/638/899/21

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові об`єднанні в одне провадження кримінальні провадження № 0004758 від 22.11.2019 та № 0004228 від 22.10.2019 з обвинувальними актами у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в селищі Уди, Золочівського району, Харківської області, громадянки України, українки, с вищою освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої в силу ст. 89 КК України, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудної ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_3 04 жовтня 2019 року, в період часу з 13 години 30 хвилин до 17 години, перебуваючи в кабінеті заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 105 Харківської міської ради Харківської області, розташованої в будинку № 36 по вул. Данилевського в Шевченківському районі м. Харкова, звернула увагу на наявний в кабінеті належний потерпілої ОСОБА_5 ноутбуку торгівельної марки «Lenovo G570» вартістю 2000 гривен, на таємне викрадення якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - належного потерпілої ОСОБА_5 зазначеного ноутбуку, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала вищевказаний ноутбук торгівельної марки «Lenovo G570» та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникла, заподіявши потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 2000 гривен.

Крім того, підсудна ОСОБА_3 19 жовтня 2019 року, у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи в кабінеті психолога та соціального педагога Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 105 Харківської міської ради Харківської області, розташованої в будинку АДРЕСА_3 , звернула увагу на наявний в кабінеті належний зазначеному учбовому закладу ноутбуку торгівельної марки «Lenovo G500» вартістю 4067 гривен, на таємне викрадення якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна - належного Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 105 ХМР Х/О зазначеного ноутбуку, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала вищевказаний ноутбук торгівельної марки «Lenovo G500» та з місця вчинення злочину з викраденим зникла, заподіявши потерпілої Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 105 Харківської міської ради Харківської області матеріальну шкоду у сумі 4067 гривен.

Крім того, підсудна ОСОБА_3 08 жовтня 2020 року, близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в орендованій нею квартирі АДРЕСА_4 , звернула увагу на наявне в квартирі та належне потерпілої ОСОБА_6 майно, а саме : мікрохвильову піч торгівельної марки «Selmer-Adresto go-s723w» вартістю 1400 гривен, телевізор торгівельної марки «Samsung» вартістю 2400 гривен, на таємне викрадення якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна - належних потерпілої ОСОБА_6 зазначених мікрохвильової пічі та телевізора, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала вищевказане майно, а саме : мікрохвильову піч торгівельної марки «Selmer-Adresto go-s723w», телевізор торгівельної марки «Samsung» та з місця вчинення злочину з викраденим зникла, заподіявши потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3800 гривен.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України, визнала повністю та показала, що при обставинах, зазначених в обвинувальних актах, 04.10.2019, в денний час доби перебуваючи в кабінеті заступника директора з навчально-виховної роботи Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 105 ХМР Х/О розташованої в будинку № 36 по вул. Данилевського в м. Харкові, таємно викрала належний ОСОБА_5 ноутбуку ТМ «Lenovo G570». 19.10.2019, в денний час доби перебуваючи в кабінеті психолога та соціального педагога Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 105 ХМР Х/О розташованої в будинку АДРЕСА_3 , таємно викрала належний учбовому закладу ноутбук ТМ «Lenovo G500». 08.10.2020, близько 20:30, перебуваючи в орендованій нею квартирі АДРЕСА_4 , таємно викрала належне потерпілої ОСОБА_6 майно, а саме : мікрохвильову піч ТМ «Selmer-Adresto go-s723w», телевізор ТМ «Samsung». Викрадене майно здала до ломбарду, гроші використала для своїх потреб. Вину визнає повністю, кається у скоєному, кримінальні правопорушення вчинила у зв`язку з матеріальними ускладненнями.
Оскільки підсудна ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_3 за ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України кваліфіковані вірно, так як вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна ( крадіжки ), а за епізодами від 19.10.2019 та 08.10.2020 за фактом вчинення таємного викрадення належного потерпілим Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 105 ХМР Х/О та ОСОБА_6 , за ознакою вчинення повторно.

При визначенні підсудної ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підсудної те, що вона не судима в силу ст. 89 КК України, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудної ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудної ОСОБА_3 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудної ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України ( в редакції Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018, з урахуванням приписі ст.ст. 4, 5 КК України ), з застосуванням приписів ст. 70 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудної ОСОБА_3 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_3 можливо без ізоляції її від суспільства, з застосування до неї положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні підсудної ОСОБА_3 не обирався.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2000 гривень, яка є вартістю ноутбуку викраденого підсудною ОСОБА_3 при вищезазначених обставинах, а також в сумі 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної її внаслідок протиправних дій підсудної ОСОБА_3 .
В обґрунтування поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що в результаті злочинних дій підсудної було заподіяно зазначену нею матеріальну та моральну шкоду.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 в повному обсязі, беззаперечно визнала позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 щодо стягнення з неї на користь останньої визначеного в позовної заяві розміру матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудної ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих її вищевказаних кримінальних правопорушень, так і розмір зазначеного цивільного позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, проти якого остання не заперечує, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудної ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 2000 гривен у відшкодування матеріальної шкоди та 3000 гривен у відшкодування моральної шкоди.

При проведенні судово товарознавчих та судово дактилоскопічної експертиз, експертами державної спеціалізованої установи Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та Харківський науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України були витрачені кошти в загальній сумі 2589 гривен 40 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудної ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону : за ст. 185 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 , визначити до відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженої ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2589 гривен 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 2000 гривен, у відшкодування моральної шкоди 3000 гривен.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухва

лення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1