Справа №: 398/309/21
провадження №: 1-кп/398/214/21
УХВАЛА

"09" квітня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 23 грудня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт, згідно з яким ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до суду надійшов разом з угодою про визнання винуватості, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

18 січня 2021 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, ОСОБА_4 та прокурором узгоджено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки обвинувачений є особою з інвалідністю ІІ групи та йому не може бути призначено узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі.

Обвинувачений та його захисник теж заперечували проти затвердження угоди з тих підстав, що обвинувачений є особою з інвалідністю ІІ групи, тому до нього не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального та угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що сторонами погоджено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі.

Частиною 3 статті 61 КК України встановлено, що обмеження волі не застосовується до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідчення, виданим на ім`я ОСОБА_4 .

Тобто, узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі, не може бути застосоване до обвинуваченого, а відтак умови угоди в цій частині суперечать КК України та порушують права, свободи та інтереси обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості від 18 січня 2021 року, укладеної між прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Враховуючи наявність відомостей про закінчення досудового розслідування, судове провадження у цьому кримінальному провадженні необхідно продовжувати у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 314, 372, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 18 січня 2021 року між прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 23 грудня 2020 року.

Продовжити судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 23 грудня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1