Справа № 602/228/21
Провадження № 1-кп/602/87/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000015 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого 11 грудня 2020 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в :

11 грудня 2020 року вироком Лановецького районного суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт. 21 січня 2021 року в ОСОБА_4 , який будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно з ч.2 ст.389 КК України, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період з 22 січня 2021 року до 12 лютого 2021 року для виконання громадських робіт у Лановецьке комунальне підприємство по благоустрою без поважних причин не з`явився та не виконав покладений на нього обов`язок безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, тим самим порушив умови відбування вказаного покарання, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, та умисно ухилявся від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.
Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що дійсно він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт в Лановецькому комунальному підприємстві по благоустрою. Разом з тим, для відбуття покарання він жодного разу не з`явився. Станом на даний час він не відпрацював жодної години з призначеного покарання. В даний час він жаліє про свій вчинок, щиро кається і більше такого робити не буде.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.
Обираючи міру та визначаючи розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних проступків, те, що обвинувачений раніше судимий, не працює, по місцю проживання характеризується з посередньої сторони і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді арешту.
Водночас, суд враховує також і інші конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, та особу винного, який розкаявся, на досудовому та судовому слідстві активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, і приходить до висновку, що за вказаних обставин йому слід призначити покарання у виді арешту в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
Відповідно до ст.71 КК України призначити ОСОБА_4 , шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року у виді 80 годин громадських робіт, та шляхом їх переводу, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 72 КК України, у міру покарання у виді арешту, остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту строком на 1 (один) місяць 10 (десять) днів.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1