Дата документу 25.03.2021 Справа № 322/488/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/428/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №322/488/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нестерянка Оріхівського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

02.05.2020 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого мешкання, що розташоване по АДРЕСА_1 , у ході сварки з ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, підійшов до встановленого межового паркану між вищевказаним домоволодінням та сусіднім домоволодінням №62/2, де, діючи умисно, наніс останньому один удар палицею по лівій нозі, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді трьох ран на передній поверхні лівої гомілки, травматичного набряку м`яких тканин нижньої третини правої гомілки та гомілковостопного суглобу. Згідно висновку експерта №43 від 07.05.2020 року зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 як такі, що викликали незначні скороминучі наслідки на строк не більше ніж на 6 днів, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 прокурором були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК, як умисне завдання легких тілесних ушкоджень.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що внаслідок зміни обвинувачення ОСОБА_7 інкримінувалося спричинення потерпілому тілесних ушкоджень від одного удару по лівій нозі у виді: трьох ран на передній поверхні лівої гомілки та травматичного набряку м`яких тканин нижньої третини правої гомілки та гомілковостопного суглобу. Як було встановлено під час судового розгляду та що не оспорюється прокурором, між діями обвинуваченого та тілесними ушкодженнями у потерпілого у виді травматичного набряку м`яких тканин нижньої третини правої гомілки та гомілковостопного суглобу відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки обвинуваченому завдання удару по правій нозі не інкримінувалось, внаслідок чого обвинувачення в цій частині є недоведеним. Разом з тим, висунуте обвинувачення щодо спричинення потерпілому одного удару по лівій нозі, внаслідок чого йому було спричинено тілесні ушкодження у виді трьох ран на передній поверхні лівої гомілки, є доведеним та таким, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК. За висновком експерта зазначені тілесні ушкодження віднесено до легких тілесних ушкоджень. Крім того, посилання суду у вироку на те, що прокурор клопотання про проведення повторної експертизи не заявляв, є безпідставним, оскільки прокурор заявляв відповідне клопотання під час судового розгляду, проте суд відмовив в його задоволенні, посилаючись на відсутність такої необхідності. Тим самим суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки обставини щодо виявлених суперечностей у висновку експерта залишились не перевіреними.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; обвинуваченого, який заперечив проти скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване у даній справі судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

З мотивувальної частини вироку суду вбачається, що підставою для виправдання ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК, стало те, що з огляду на змінене обвинувачення висновок експерта №43 від 07.05.2020 не надає відповіді на питання, чи відносяться тілесні ушкодження потерпілого лише у вигляді трьох ран на передній поверхні лівої гомілки (без урахування таких тілесних ушкоджень як травматичний набряк м`яких тканин нижньої третини правої гомілки та гомілковостопного суглобу) до легких тілесних ушкоджень та чи могли такі тілесні ушкодження утворитися внаслідок завданого обвинуваченим удару.

З цих підстав суд дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення ступеня тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень.

Разом з тим, приймаючи таке рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень в даному випадку може бути визначена шляхом додаткового допиту експерта, яка проводила експерте дослідження, а в разі необхідності і шляхом призначення додаткової експертизи.
З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки, на переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні не вичерпані можливості отримання достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду належить прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4