ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1092/21 Справа № 932/5049/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000631 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 серпня 2021 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя вважав доведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування.
Інші ризики, окрім переховування від органів досудового розслідування та суду, передбачені ст. 177 КПК України недоведені та ґрунтуються на припущеннях.
Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, останній є особою молодого віку, раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, має місце проживання. А тому враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважав, що запобігти заявленому ризику можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покладення на ОСОБА_8 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що дана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону), з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку. Після чого, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону), в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, отримав від невстановленої під час досудового розслідування особи, не менше ніж 50-ти сліп-пакетів, в яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС (4- метилметкатинону), загальною масою не менше ніж 0,2865 г. з метою його подальшого збуту.
Після чого реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4- метилметкатинону), ОСОБА_8 поклав вказані не менше ніж 50 сліп- пакетів з розфасованою у них особливо небезпечною психотропною речовиною 4-ММС (4-метилметкатинону) до поясної сумки одягненої на ньому в той момент та почав пересуватися за допомогою мототранспортого засобу, вулицями міста Дніпра, підшукуючи місця збуту особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону).
Далі, 23.06.2021 ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону) з метою його подальшого збуту, о 21.00 год., знаходячись біля будинку №98-В по проспекту Олександра Поля у м. Дніпро, здійснив закладку одного сліп-пакету із особливо небезпечною психотропною речовиною 4-ММС (4-метилметкатинону) з метою її подальшого збуту невідомим особам, в ході чого був помічений працівниками поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_8 , заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4- метилметкатинону), у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
23.06.2021 в в 21.00 год. ОСОБА_8 фактично було затримано співробітниками поліції та в період часу з 21 годин 51 хвилин до 23 годин 48 хвилин, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину за адресою АДРЕСА_2 в присутності двох понятих, було проведено обшуку ОСОБА_8 в ході якого було виявлено та вилучено із поясної сумки одягненої на ньому в той момент, 50 сліп - пакетів з розфасованою у них особливо небезпечною психотропною речовиною 4- ММС (4-метилметкатинону), які ОСОБА_8 придбав та зберігав при собі .з метою подальшого збуту, шляхом закладок.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-21/20355-НЗПРАП від 24.06.2021 надана на експертизу 24.06.2021 порошкоподібна речовина кольору «БЕЛЫЙ», масою 0,5223 г містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено.
Порошкоподібна речовина кольору «БЕЛЫЙ», масою 0,5223 г містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) складає 0,2865г.
Умисні дії ОСОБА_8 виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, кваліфікуються за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Вважає, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив вказані обставини.
Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання є тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Є достатні підстави вважати, що враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення та з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути території Дніпропетровської області та України. Також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Крім того, ОСОБА_8 не працевлаштований, на життя заробляє злочинним шляхом, може вчинити інше кримінальне правопорушення, соціальних зв`язків не має, тому при обранні менш тяжкого запобіжного заходу можу продовжити незаконно збувати наркотичні засоби, психотропні речовини.
На підставі викладеного, вважав, що тільки застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також буде запобігати зазначеним вище ризикам.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.
Колегією суддів встановлено, що у провадженні Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 23.06.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Центральна окружна прокуратура м. Дніпра.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону), з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку. Після чого, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону), в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, отримав від невстановленої під час досудового розслідування особи, не менше ніж 50-ти сліп-пакетів, в яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС (4- метилметкатинону), загальною масою не менше ніж 0,2865 г. з метою його подальшого збуту.
Після чого, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4- метилметкатинону), ОСОБА_8 поклав вказані не менше ніж 50 сліп- пакетів з розфасованою у них особливо небезпечною психотропною речовиною 4-ММС 4-метилметкатинону) до поясної сумки одягненої на ньому в той момент та почав пересуватися за допомогою мототранспортого засобу, вулицями міста Дніпра, підшукуючи місця збуту особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону).
Далі, 23.06.2021 ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинону) з метою його подальшого збуту, о 21.00 год., знаходячись біля будинку №98-В по проспекту Олександра Поля у м. Дніпро, здійснив закладку одного сліп-пакету із особливо небезпечною психотропною речовиною 4-ММС (4-метилметкатинону) з метою її подальшого збуту невідомим особам, в ході чого був помічений працівниками поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_8 , заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4- метилметкатинону), у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
23.06.2021 року в 21.00 год. ОСОБА_8 фактично було затримано співробітниками поліції та в період часу з 21 годин 51 хвилин до 23 годин 48 хвилин, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про затриманім особи, підозрюваної у вчиненні злочину за адресою АДРЕСА_2 в присутності двох понятих, було проведено обшуку ОСОБА_8 в ході якого було виявлено та вилучено із поясної сумки одягненої на ньому в той момент, 50 сліп - пакетів з розфасованою у них особливо небезпечною психотропною речовиною 4- ММС (4-метилметкатинону), які ОСОБА_8 придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту, шляхом закладок.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-21/20355-НЗПРАП від 24.06.2021 надана на експертизу 24.06.2021 порошкоподібна речовина масою 0,5223 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) складає 0,2865г.
Умисні дії ОСОБА_8 виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
23.06.2021 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
24.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.
Слідчим суддею було взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 є особою молодого віку, раніше не судимий, в інших кримінальних провадженнях не фігурує, має постійне місце проживання, надає викривальні покази, готовий сприяти в розслідуванні правопорушення, має намір офіційно працевлаштуватись, а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, однак слідчий суддя вважав, що наведені ризики та обставини, можуть бути забезпечені запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання, характер вчинення кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, має намір офіційно працевлаштуватись, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.
Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу, відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4