Справа №№ 147/933/15-к
В И Р О К
Іменем України

13 липня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10

законного представника ОСОБА_11

представника служби у справах дітей

Тульчинської РДА ОСОБА_12

інспектора з ЮП ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Тульчинаматеріали кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000127 від 25.03.2015 та № 0000385 від 13.11.2015 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сиваківці, Липовецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одружений, не працює, не являється депутатом, раніше судимий:

- 19.04.2011 Замостянським районним судом м. Вінниця по ст. 185 ч. 1 КК України до 40 годин громадських робіт. Згідно ст. 89 КК України судимість погашена;

- 02.07.2015 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3р. п/в, з встановленням іспитового строку на 1 рік,ухвалою від 06.11.2015 скасовано іспитовий строк, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одружений, не працює, не являється депутатом, раніше судимий:

- 20.11.2013 Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2р. п/в з встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 20.02.2014 Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4р. п/в з встановленням іспитового строку на 2 роки;
- 24.10.2017 Ладижинським м/с Вінницької області за ст. ст. 309 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 6 міс. арешту;
- 19.02.2018 Тростянецьким р/с Вінницької області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 296 ч.1, 70 ч.1, ч.4 КК України до 4 р. 3 міс. п/в, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та вчиняв нові умисні, корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 23 березня 2015 року близько 8.00 год. ОСОБА_8 зустрівся в смт. Тростянець зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , який вироком Тростянецького районного суду від 04.12.2015 визнаний винним та засуджений до умовної міри покарання, за вчинення вказаного злочину. Під час зустрічі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 вирішили разом вчинити крадіжку чужого майна з приватної території, що розташована по АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , об`єднані спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, 23 березня 2015 року в період часу з 8.00 год. до 12.00 год. шляхом вільного доступу, зайшли на неогороджену територію господарства ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , таємно, повторно скоїв крадіжку 5 металевих труб діаметром 60 мм. кожна, товщиною стінки 4 мм. кожна, довжиною 4 труби по 3 м. та одна труба довжиною 4 м. загальною ринковою вартістю 982 грн. 40 коп. Викраденими металевими трубами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 розпорядились на власний розсуд продавши їх. Скоєною крадіжкою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 982 грн. 40 коп.

Крім того, 4 квітня 2015 року близько 21.00 год. ОСОБА_8 проходячи зі своїм знайомим ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 вирішили разом проникнути в нежитлове приватне домогосподарство для того щоб скоїти крадіжку товарно-матеріальних цінностей. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , об`єднані спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, відкривши хвіртку, таємно, тобто непомітно проникли на огороджене подвір`я домогосподарства ОСОБА_17 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом відкриття незамкнутих вхідних дверей проникли в приміщення погреба, в якому освітивши все за допомогою ліхтарика мобільного телефону виявили скляні бутлі з вином, які вирішили викрасти. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_18 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на скоєння крадіжки чужого майна таємно, повторно, з приміщення погреба скоїв крадіжку двох бутлів місткістю 20 літрів та 1 бутель місткістю 10 літрів загальною вартістю 336,00 грн. повністю наповнені вином домашнього виробництва в кількості 50 л. вартістю 250,00 грн. з розрахунку вартості 1 л вина 5,00 грн. Всього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викрали з погреба майна належного потерпілому ОСОБА_17 на загальну вартість 586,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпорядились на власний розсуд, а саме частину викраденого вина вжили, а частину продали разом з бутлями. Скоєною крадіжкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 586,00 грн.

ОСОБА_9 будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 20.02.2014 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з встановленням іспитового строку на 2 роки, за що судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, та скоїв нові, умисні злочини за наступних обставин.

Так, 23 березня 2015 року близько 8.00 год. ОСОБА_9 зустрівся в смт. Тростянець зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , який вироком Тростянецького районного суду від 04.12.2015 визнаний винним та засуджений до умовної міри покарання, за вчинення вказаного злочину. Під час зустрічі ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 вирішили разом вчинити крадіжку чужого майна з приватної території, що розташована по АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , об`єднані спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, 23 березня 2015 року в період часу з 8.00 год. до 12.00 год. шляхом вільного доступу, зайшли на неогороджену територію господарства ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , таємно, повторно скоїв крадіжку 5 металевих труб

діаметром 60 мм. кожна, товщиною стінки 4 мм. кожна, довжиною 4 труби по 3 м. та одна труба довжиною 4 м. загальною ринковою вартістю 982 грн. 40 коп. Викраденими металевими трубами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , розпорядились на власний розсуд продавши їх. Скоєною крадіжкою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 982 грн. 40 коп.

Крім цього, 4 квітня 2015 року близько 21.00 год. ОСОБА_9 проходячи зі своїм знайомим ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 вирішили разом проникнути в нежитлове приватне домогосподарство для того щоб скоїти крадіжку товарно-матеріальних цінностей. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , об`єднані спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, відкривши хвіртку, таємно, тобто непомітно проникли на огороджене подвір`я домогосподарства ОСОБА_17 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , шляхом відкриття незамкнутих вхідних дверей проникли в приміщення погреба, в якому освітивши все за допомогою ліхтарика мобільного телефону виявили скляні бутлі з вином, які вирішили викрасти. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на скоєння крадіжки чужого майна, таємно, повторно, з приміщення погреба скоїв крадіжку двох бутлів місткістю 20 літрів та 1 бутель місткістю 10 літрів загальною вартістю 336,00 грн. повністю наповнені вином домашнього виробництва в кількості 50 л. вартістю 250,00 грн. з розрахунку вартості 1 л вина 5,00 грн. Всього ОСОБА_9 та ОСОБА_8 викрали з погреба майна належного потерпілому ОСОБА_17 на загальну вартість 586,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд, а саме частину викраденого вина вжили, а частину продали разом з бутлями. Скоєною крадіжкою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 586,00 грн.

Окрім цього, 11 листопада 2015 року близько 22:00 год. ОСОБА_9 та особа, кримінальне провадження відносно якого зупинено в зв`язку з його розшуком, проходячи по АДРЕСА_3 домовились спільно вчинити крадіжку горіхів. Зайшовши на подвір`я приватного домогосподарства через не зачинену хвіртку, яке належить ОСОБА_19 , що розташоване в АДРЕСА_4 , переконавшись у відсутності господаря, ОСОБА_9 за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якого зупинено, умисно, повторно, таємно, з метою крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, підійшли до приміщення літньої кухні. Після чого ОСОБА_9 витягнувши віконну раму проник в приміщення літньої кухні. У вказаному приміщенні виявив білий полімерний мішок який був заповнений не лущеними горіхами та викрав його. Після чого ОСОБА_9 передав мішок через вікно особі, кримінальне провадження відносно якого зупинено, а сам залишився в приміщенні літньої кухні з метою крадіжки грошових коштів. В приміщенні літньої кухні на меблевій тумбочці під полімерною скатеркою ОСОБА_9 виявив грошові кошти в сумі 900 грн., що належать ОСОБА_19 , які також викрав, при цьому гроші залишив собі, а особі, кримінальне провадження відносно якої зупинено нічого не повідомив. В цей час поки ОСОБА_9 , знаходився в приміщенні літньої кухні, особа, кримінальне провадження відносно якої зупинено, виявив на території подвір`я за будинком розкладені горіхи які також є власністю ОСОБА_19 . Після чого, спільно із ОСОБА_9 позбирали горіхи зі столу у поліетиленову сумку, яку знайшли на місці. Таким чином, ОСОБА_9 та особа, кримінальне провадження відносно якої зупинено, спільно вчинили крадіжку не лущених горіхів загальною вагою 27 кг. вартістю 15 грн. за 1 кг. вартістю 400 грн. та грошей в сумі 900 грн.

Після чого ОСОБА_9 та особа, кримінальне провадження відносно якого зупинено, заволодівши викраденим, залишили місце події, а в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме викрадені горіхи здали невідомій особі в смт. Тростянець на міському ринку за ціною 15 грн. за 1 кг., а отримані гроші в сумі 400 грн. розділили навпіл. Крім того гроші в сумі 900 грн. ОСОБА_9 залишив собі. Таким чином заподіяли потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на суму 1300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2. 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду показав: що крадіжки майна із приватної території, що розташована по АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 ним були вчиненні спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_15 за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Крадіжка із домогосподарства потерпілого ОСОБА_17 була вчинена спільно з ОСОБА_9 . Вказані обставини ним повністю визнаються та не оспорюються. Перелік викрадено майна зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності. Завдану матеріальну шкоду ним частково відшкодовано. В скоєному щиро кається просить суд суворо не карати, запевнивши, що став на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185, ч.2, 185 ч.3 КК України визнав повністю. Суду показав, що крадіжки майна із приватної території, що розташована по АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 ним були вчиненні спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Крадіжка із домогосподарства потерпілого ОСОБА_17 була вчинена спільно тільки з ОСОБА_8 . Щодо крадіжки горіхів та грошей з домогосподарства потерпілої ОСОБА_19 ним були вчиненні спільно з ОСОБА_15 за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Про грошові кошти, які він знайшов будинку потерпілої, він ОСОБА_15 нічого не розповідав, а залишив їх собі. Вказані обставини ним повністю визнаються та не оспорюються. Перелік викрадено майна зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності. Викрадені речі, частину продали, частиною розпорядився на власний розсуд. Завдану матеріальну шкоду ним частково відшкодовано. В скоєному щиро кається просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб (за епізодом викрадення металевих труб 23.03.2015), в судовому засіданні доведена в повному обсязі, і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Також в судовому засіданні в повному обсязі доведена вина обвинуваченого ОСОБА_8 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена з проникненням у житло, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб (за епізодом викрадення майна в потерпілого ОСОБА_17 04.04.2015) і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

В судовому засіданні також в повному обсязі доведена вина обвинуваченого ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб (за епізодом викрадення металевих труб 23.03.2015), і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Крім того, доведена вина обвинуваченого ОСОБА_9 і в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена з проникненням у житло, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб (за епізодом викрадення майна в потерпілого ОСОБА_17 04.04.2015 та потерпілого ОСОБА_19 ) і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд враховує суспільну небезпеку скоєних ними злочинів, обсяг і характер вчинених кримінально-караних діянь та заподіяної шкоди, особу обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебувають.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння в розкритті злочину, часткове

відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обвинувачених обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засуджених, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання:

ОСОБА_8 в межах санкцій визначених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, призначивши покарання за кожен злочин окремо і визначивши остаточне покарання на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчинених злочинів, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених злочинах, характер та ступінь вини, а також те, що обвинувачений запевнив суд, що став на шлях виправлення, на час вчинення вказаних злочинів не був судимим, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_8 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2, КК України.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив інкримінуємі йому злочини до постановлення вироку Тростянецького районного суду від 02.07.2015 та ухвали цього ж суду від 06.11.2015, якою скасовано іспитовий строк та направлено останнього для відбування покарання, яке відбуто повністю.

Вказані обставини свідчать про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням попереднього вироку, у виді позбавлення волі, зарахувавши повністю відбутий строк покарання за попереднім вироком та вказані вироки виконувати самостійно.

Зарахувати повністю відбуте покарання ОСОБА_8 за вироком Тростянецького районного суду від 02.07.2015.

Оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування положень ст. 72 ч.5 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, та зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, суд зазначає, що вказані положення можливе застосовувати лише при призначенні реальної міри покарання. В зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання вказані положення застосуванню не підлягають.

ОСОБА_9 необхідно призначити покарання в межах санкцій визначених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, призначивши покарання за кожен злочин окремо і остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке обвинувачений повинен відбувати.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив інкримінуємі йому злочини до постановлення вироку Тростянецького районного суду від 19.02.2018, яким останньому призначено покарання за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 296 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці.

Вказані обставини свідчать про необхідність призначення покарання ОСОБА_9 на підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням попереднього вироку Тростянецького районного суду, шляхом часткового зарахування відбутого покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, за правилами визначеними ст. 72 КК України.
Разом з тим, судом враховано, що вирок Немирівського районного суд від 20.02.2014, яким ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання з врахуванням вимог ст. 70 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з встановленням іспитового строку на два роки шість місяців, не був взятий до уваги попередніми судами при постановленні рішень.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив інкримінуємі йому злочини після постановлення вказаного вироку, остаточне покарання останньому необхідно призначити на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками.

Строк відбування остаточного покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з моменту проголошення даного вироку, зарахувавши повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

В свою чергу призначені обвинуваченим покарання будуть необхідними і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не має.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 на час постановлення вироку відбуває покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для обрання запобіжного заходу не має.

З обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягають стягненню в дохід держави понесені процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 613,80 грн. в рівних частках (по епізоду крадіжки в потерпілого ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), а також 614,40 грн. з обвинуваченого ОСОБА_9 (за епізодом крадіжки в потерпілого ОСОБА_19 ).

Питання щодо речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_16 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_20 , про відшкодування майнової шкоди в сумі 6720 грн., суд приходить до висновку, що вказана позовна заява має бути залишена без розгляду, в зв`язку з неявкою в судові засідання цивільного позивача. Залишення цивільного позову в кримінальному провадженні без розгляду не позбавляє права потерпілого звернутись із вказаним позовом в порядку визначеному ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 70, 71, 75, 76, 185 ч.2, ч.3 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

по ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п.1, п.2 КК України на засудженого ОСОБА_8 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням попереднього вироку Тростянецького районного суду від 02.07.2015, остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на три роки, зарахувавши повністю відбутий строк покарання за попереднім вироком та вказані вироки Тростянецького районного суду і Тульчинського районного суду виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

по ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки.

З врахуванням вироку Тростянецького районного суду від 19.02.2018, призначити покарання ОСОБА_9 на підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового зарахування відбутого покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком на чотири роки і чотири місяці.
На підставі ст. 71 КК України, враховуючи вирок Немирівського районного суду від 20.02.2014, остаточне покарання ОСОБА_9 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком на чотири роки і п`ять місяців.
Строк відбування остаточного покарання ОСОБА_9 рахувати з часу проголошення вироку, з 13.07.2021, зарахувавши повністю відбутий строк покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути в рівних частках з засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 понесені судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 613,80 (шістсот тринадцять гривень 80 копійок) грн. (по епізодах крадіжок в потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), а також 614,40 грн. з обвинуваченого ОСОБА_9 (за епізодом крадіжки в потерпілого ОСОБА_19 ).

Речові докази:

- скляний бутиль ємністю 20 л, який відповідно до ухвали слідчого знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів відділення № 2 Гайсинського РУП (Тростянецький РВ УМВС) повернути потерпілій ОСОБА_17 ;

- залишки розбитого бутля знищити;

- металеву трубу довжиною 4 м, діаметром 60 мм, товщиною стінки 4 мм, яка передана на зберігання потерпілому

ОСОБА_21 повернути останньому.

Цивільний позов ОСОБА_16 залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: