Провадження № 11-кп/4820/424/21
Справа № 681/192/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 27 січня 2021 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта загальна середня, не працює, неодружений, має судимості:
-06 березня 2019 року Полонським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (сплачений 14 травня 2019 року),
-16 квітня 2020 року Полонським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнено з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 3 роки. Згідно з ч.1 ст.76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та навчання,
визнано винним за ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Полонського районного суду від 16 квітня 2020 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 11 лютого 2021 року.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено попередню - тримання під вартою.

У строк відбуття покарання зараховано час перебування ОСОБА_8 під вартою з 11 лютого 2021 року.

Судом вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду, 26 січня 2021 року, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_8 , проходячи із ОСОБА_9 АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , вирішив проникнути до указаного будинку з метою викрадення чужого майна, при цьому повідомив ОСОБА_9 про те, що за вказаною адресою нібито проживає його знайомий та він візьме в нього горілки.
У той же день, час та місці, ОСОБА_8 перелізши через паркан з металопрофілю, проник до подвір`я будинку, при цьому пошкодив (вигнув) частину металевого профілю паркану.
У подальшому, ОСОБА_8 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно через незамкнені на замок двері проник до веранди указаного будинку, де з полиці для взуття викрав замшеві жіночі черевики чорного кольору, 36 розміру (виробник та модель відсутні) вартістю 260 грн., що належать ОСОБА_11 , заховавши їх під верхній одяг, після чого вийшов з веранди будинку та був викритий потерпілою ОСОБА_11 , яка в цей час поверталася до будинку з заднього двору.
Однак, ОСОБА_8 , незважаючи на те, що його злочинні дії були викриті та зауваження потерпілої щодо припинення злочинних дій та повернення викраденого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито, відштовхнувши потерпілу ОСОБА_11 в бік, перекинув викрадене взуття через браму, переліз через паркан та, підібравши викрадені черевики, зник з місця події.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 260 грн.
Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Уважав, що покарання за вироком суду першої інстанції є занадто суворим, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Указував, що суд першої інстанції в порушення закону не врахував всі обставини, які пом`якшують покарання.

Крім того, посилався на те, що умислу на викрадення чужого майна він не мав.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у них мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_6 проти апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно усталеної судової практики, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону місцевим судом було дотримано.

Переглядаючи вирок в частині призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому взято до уваги попередні судимості обвинуваченого, його посередню характеристику, вчинення ним злочину в період іспитового строку, поведінку у судовому засіданні у суді першої інстанції, пом`якшуючу обставину, дані висновку служби пробації, розмір викраденого.

Посилання обвинуваченого та його захисника місцевий суд обґрунтовано оцінив критично, як намір уникнути покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, судом першої інстанції встановлено відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення їй її взуття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Так, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку, що підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з підстав, передбачених ст.75 КК України, та застосування до останнього положень ст.69 КК України не має.

Колегія суддів уважає, що саме призначене покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, та забезпечить співрозмірність діяння та кари.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, у свою чергу правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, бо зазначені в них обставини повною мірою вже були враховані при призначенні покарання судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України при призначенні покарання.

Вирок ухвалений відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4