Справа №635/8157/20
Провадження №1-кп/635/298/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 18 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2019 року за ч.1 ст.119 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2020 року, в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 прийшла до своєї знайомої, яка мешкає в « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 залишила свій велосипед в коридорі вказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу, таємно викрала велосипед марки «Azimut-20» Storm ВМ 2020», вартість якого становить 2670 грн.45 коп. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2670 гривень 45 коп.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, підтвердила факт вчиненого нею кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, а саме, що 17.10.2020 року вчинила крадіжку велосипеду за адресою: АДРЕСА_2 . Докази її вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаялася.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності її позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому діянні визнала повністю і суду дала показання, що вчинила злочин саме при викладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих матеріалів на неї, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченої до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої стороною обвинувачення не зазначено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про її особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини справи, а також те, що потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, завдана матеріальна шкода відшкодована їй в повному обсязі шляхом повернення майна.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у виді обмеження волі.

В той час новий злочини обвинувачена ОСОБА_3 вчинила в період іспитового строку, який їй було визначено вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2019 року, який набрав законної сили 18.06.2019 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.
Оскільки злочин обвинуваченою вчинений під час іспитового строку, який призначений вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2019 року, остаточне покарання ОСОБА_3 належить призначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за ст.71 КК України, суд враховує правові приписи п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання", частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи № 17758 від 28.10.2020 року в сумі 817,20 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2019 року і остаточно визначити засудженій ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 20 коп.

Речовий доказ велосипед «Азімут» вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1