Провадження № 1-кп/127/1035/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0003433 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого продавцем в ТОВ «Аратта», яке знаходиться в смт. Вороновиця Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2018 ОСОБА_6 приблизно о 02.00 год. перебував біля ресторанного комплексу «Аура», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, площа Гагаріна, 2.
В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який також знаходився біля входу у вищевказаний ресторанний комплекс.
Реалізовуючи цей умисел ОСОБА_6 , ігноруючи загальноприйнятні норми поведінки, усвідомлюючи, що знаходяться у громадському місці та діє у присутності сторонніх осіб, демонструючи свою зверхність, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_8 та кулаком правої руки наніс йому один удар в праву частину обличчя, внаслідок чого останній впав на землю обличчям донизу. Після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 шість ударів ногою по голові.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 1247 від 25.10.2018 полягали у виді синців, саден на голові та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Гематома правої надбрівної ділянки, за ступенем тяжкості, за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну 18.08.2018. Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 могли утворитися від ударів рукою і ногою по голові.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив наступне.
18.08.2018 року близько 02.00 год. ночі він приїхав за кермом автомобіля за своєю знайомою на ім`я ОСОБА_9 до ресторану «Аура» у м. Вінниці та пройшов до приміщення залу караоке у даному закладі. Через деякий час вони разом пішли з приміщення з метою їхати по домівках. При виході із ресторану він став свідком конфлікту, який відбувався між його знайомою ОСОБА_10 та невідомим чоловіком, яким згодом виявився потерпілий ОСОБА_8 . Останній був у нетверезому стані та ображав нецензурною лайкою його знайому, а тому обвинувачений зробив потерпілому зауваження з даного приводу. Потерпілий у відповідь наніс удар рукою обвинуваченому в область голови, а сам ОСОБА_6 , спробував ухилитись від удару та завдав удар у відповідь ОСОБА_8 у обличчя.
Як повідомив обвинувачений, подальших деталей конфлікту він достеменно не пам`ятає, однак заперечив нанесення ним ударів ногами по голові потерпілого. Незабаром приїхала патрульна поліція, в ході спілкування з працівниками якої, потерпілий та він запевнили, що конфлікт між ними вичерпаний. Обвинувачений зазначив, що він сам залишив дружині потерпілого номер свого мобільного телефону, аби наступного дня, коли ОСОБА_8 протверезіє, остаточно владнати із ним виниклий конфлікт.
Крім того, обвинувачений вказав, що участь у конфлікті із потерпілим ОСОБА_8 він приймав сам, ніяких друзів чи знайомих із ним на той час не було. Обвинувачений вважає, що конфлікт був спровокований самим потерпілим, і удар останньому він наніс лише захищаючись від нього.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив суду, що 18.08.2018 року він відпочивав зі своєю дружиною ОСОБА_11 та спільним знайомим на ім`я ОСОБА_12 у ресторані «Аура». Разом із останнім вони вийшли із ресторану та зустріли при виході компанію кількох молодиків із дівчиною. У нього із даною компанією виник конфлікт із незначного приводу, під час якого він зненацька отримав удар рукою в область голови, від якого він впав на асфальт. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому кілька ударів ногами по голові, внаслідок чого він втратив свідомість. Того ж дня зранку він звернувся із заявою до правоохоронців.
Потерпілий ОСОБА_8 17.08.2021 направив до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є дружиною потерпілого. Безпосереднім свідком конфлікту вона не була, оскільки затрималась у приміщенні ресторану «Аура» та вийшла пізніше свого чоловіка. Вона бачила лише наслідки даного конфлікту, а саме розбите обличчя свого чоловіка, який повідомив, що погано пам`ятає подробиці конфлікту. Швидку медичну допомогу вони тоді не викликали, але звернулись до лікарні згодом. Крім того, свідок повідомила, що до неї підійшов раніше невідомий хлопець, який за допомогою мобільного сервісу перекинув їй на телефон відео конфлікту з її чоловіком, яке він попередньо випадково записав. В подальшому вона передала дане відео своєму чоловікові, а той передав його слідчому, який розглядав їх заяву до правоохоронних органів з приводу даного конфлікту.
Свідок сторони захисту ОСОБА_13 повідомив в судовому засіданні, що 18.08.2018 року він був біля входу до ресторану «Аура», оскільки тоді працював у даному закладу охоронцем. Свідок повідомив суду, що тієї ночі потерпілий ОСОБА_14 вийшов із ресторану удвох зі своїм знайомим. Потерпілий, на думку свідка, був нетверезий, оскільки мав нечітку ходу. Обоє стояли та палили сигарети. Через деякий час він побачив ОСОБА_6 , який був сам і також палив сигарету. Незабаром між ОСОБА_6 та потерпілим виник конфлікт, в ході якого вони вели активну та агресивну розмову, в обох учасників в тому числі була агресивна жестикуляція. Раптово потерпілий ОСОБА_14 замахнувся рукою та спробував вдарити ОСОБА_6 , однак останній ухилився та наніс удар у відповідь, від якого потерпілий впав на бруківку. В подальшому ОСОБА_6 наніс йому кілька ударів ногою, поки потерпілий лежав на бруківці, а згодом пішов. Потерпілий натомість, не втрачаючи свідомість одразу встав та намагався повернутись до ресторану, однак він його не пустив, а просто покликав його дружину. Що відбувалось далі свідок не бачив, даний конфлікт на роботу закладу не вплинув.
Свідок сторони захисту ОСОБА_15 повідомив суду, що 18.08.2018 року вночі він відпочивав у ресторані «Аура» та вийшов на вулицю. Біля входу до вказаного закладу побачив компанію чоловіків, які агресивно прогнали звідти прохача, а його знайома ОСОБА_9 зробила їм зауваження з приводу їх агресивної поведінки по відношенню до вказаної особи. Останні почали уже агресивно лаятись до ОСОБА_16 . В цей час з ресторану вийшов ОСОБА_6 , який підійшов до ОСОБА_16 та чоловіків та втрутився у лайку між ними. В цей час зненацька, як здалось свідку, потерпілий спробував замахнутись на ОСОБА_6 , а той у відповідь почав наносити удари. Всіх деталей конфлікту свідок не пам`ятає, оскільки він тоді повернувся до приміщення ресторану.
Свідок сторони захисту ОСОБА_17 повідомила суду, що 18.08.2018 року вона відпочивала зі знайомими у ресторані «Аура», разом із нею був ОСОБА_6 . Вона вийшла на вулиці з метою випалити сигарету та побачила потерпілого ОСОБА_8 , який будучи нетверезим, разом зі своїм знайомими у грубій формі та агресивно прогнали від входу похилого чоловіка, який просив милостиню. Свідок зробила чоловікам з даного приводу зауваження, а вони почали агресивно лаяти вже її саму. В цей час вийшов ОСОБА_6 та втрутився у конфлікт. Потерпілий зненацька замахнувся на ОСОБА_6 , а останній ухилився та між ними розпочалась бійка, в якій приймали участь лише вони удвох. Інших учасників конфлікту не було. Після бійки ОСОБА_6 залишив дружині потерпілого свій номер мобільного телефону та пішов додому, а потерпілий залишився біля ресторану.
Суд всебічно та ретельно дослідив також письмові та речові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, а саме:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2018 за ч. 2 ст. 296 КК України;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.08.2018, згідно якого ОСОБА_8 просив прийняти міри до невідомої особи, який близько 2.00 год. 18.08.2018 поблизу ресторанного закладу «Аура», що знаходиться на пл. Гагаріна в м. Вінниці з хуліганських спонукань наніс тілесні ушкодження в область голови;
- протокол огляду місця події від 18.08.2018, за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , відповідно до якого проведено огляд частини АДРЕСА_2 . Зліва на площі розташоване кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », далі за ним знаходиться приміщення «Вінницький універмаг», за ним знаходиться ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На час огляду видимих ушкоджень на будівлях не виявлено. При огляді будівель, що розміщені обабіч площі, що оглядалась, виявлено наступні камери відеоспостереження: - на будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » виявлено дві камери відеоспостереження, що направлена в протилежному напрямку від площі для огляду, а інша в протилежному напрямку в сторону «Вінницького універмагу», - над вхідними дверима у ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка направлена на частину площі для огляду; - на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » камери не виявлено;
- запит старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області адресований директору ресторанного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо надання копії відеозапису із камер відеоспостереження в період часу з 01.30 год. по 03.00 год. за 18.08.2018;
- ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2018 про надання тимчасового доступу до відеозапису із камер відеоспостереження ресторанного закладу «Аура» в період часу з 01.30 до 03.00 год. 18.08.2018;
- на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2018 директор ресторанного закладу «Аура» надано відповідь 02.09.2018 № 1, згідно якої повідомлено, що надати відеозапис неможливо, оскільки камери спостереження працювати в онлайн режимі з 11.00 год. 17.08.2018 по 00.00 19.08.2018 та не здійснювали запис на записуючий пристрій;
- виписка № 20603 від 18.08.2018 видана Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці видана на ім`я ОСОБА_8 ;
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 973 від 20.08.2018, згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , 1989 р. н., експерт дійшов до наступного висновку: у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження - синці і садна на голові, гематома м`яких тканин лобної ділянки. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, що вказаний у направленні - 18.08.2018; та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.). Для судово-медичної оцінки інших, можливо наявних, тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , необхідно надати медичні документи на його ім`я (медичну карту амбулаторного хворого, включно з даними про звертання до МКЛ ШМД м. Вінниці, Вінницьку обласну лікарню ім. А. Ющенка, Вінницьку обласну лікарню ім. Пирогова, рентгенограми тощо), - у відповідності до вимог п.п. 4.3, 4.4, 4.13.4 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995;
- висновок експерта № 1247 від 25.10.2018, в підсумку якого зазначено, що вивчивши матеріали кримінального провадження № 0003433 «за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України», що включають "Акт судово-медичного обстеження" №973 від 20.08.18р. - на ім`я ОСОБА_8 , 1989 р.н., додатково надані медичні документи на його ім`я ("Виписка" №20603 від 18.08.18р. з МКЛ ШМД м. Вінниці, "Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого" №16423 від 07.09.18 з Вінницької обласної клінічної лікарні їм. Пирогова за 28.08.-07.09.18; "виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 18577" відділення мікрохірургії ока Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова за 28.09.-07.10.2018; дані спіральної комп`ютерної томографії головного мозку від 18.08.18, рентгенограми черепа від 18.08.18), експерт приходить до таких підсумків: при судово-медичному обстеженні 20.08.18 ОСОБА_8 були виявлені синці і садна на голові, гематома м`яких тканин лобної ділянки. За ступенем тяжкості синці і садна на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995). Згідно наданої додатково медичної довідки, ОСОБА_8 лікувався з 28.08.18 по 07.09.18 у Вінницькій обласній клінічної лікарні ім. Пирогова з діагнозом "Гематома правої надбрівної ділянки", проводилось розкриття гематоми і медикаментозне лікування. За ступенем тяжкості за своїм характером дане тілесне ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.). Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному в "Ухвалі" суду - 18.08.2018р. Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 свідчать про множинні травматичні дії (удари) тупого предмета (предметів) в різні ділянки голови, що за механізмом утворення не суперечить відображеному ним у протоколі допиту від 20.08.2018р. і у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.10.18р. за його участю, тобто могли утворитись від ударів рукою і ногою по голові.
- протокол проведення слідчого експерименту від 10.10.2018 за участю ОСОБА_8 та статиста ОСОБА_20 , який зафіксовано на відеокамеру, який був досліджений судом в судовому засіданні. Під час слідчого експерименту, який відбувався в кабінеті слідчо потерпілий повідомив, що він 17.08.2018 близько 24 год. приїхав до ресторанного закладу «Аура» з дружиною та друзями. Близько 01.30 год. він вийшов з другом на вулицю, де біля входу в заклад він палив цигарки. В той час до нього підійшов невідомий чоловік, та потерпілий зробив зауваження останньому і той пішов. В цей час біля входу в заклад стояла група людей, які вели себе зухвало, постійно виражалися нецензурною лайкою. Проходячи повз них, ОСОБА_8 помітив, що один із них наблизився до нього та правою рукою наніс йому удар в обличчя, в ліву його сторону, а саме в щелепу. Від даного удару ОСОБА_8 розвернувся та впав на спину. В цей час до нього підбіг другий невідомий чоловік та почав наносити удари ногами по голові, а саме в область затилку, в лобну частину, в обличчя. Всього в кількості шести ударів ногою по голові. В подальшому від даних ударів ОСОБА_8 втратив свідомість;
- протокол слідчого експерименту від 10.10.2018 за участі свідка ОСОБА_8 та статиста ОСОБА_20 , який зафіксовано на відеокамеру, який був досліджений судом в судовому засіданні. Під час слідчого експерименту, який відбувався у кабінеті слідчого, свідок ОСОБА_8 повідомила, що 17.08.2018 вона разом з друзями та своїм чоловіком приїхали до ресторанного закладу «Аура». Близько 01.30 год. вони виходили з приміщення на вулицю, в цей час її чоловік пішов перед нею, в той вона побачила як невідомий їй чоловік наніс правою рукою удар по обличчю її чоловіку від чого останній впав на землю у напрямку кафе «Львівські круасани». В цей час підбіг інший чоловік та почав наносити удари її чоловіку ногою по голові близько 5-6 ударів, від чого останній втратив свідомість. Вона одразу почала приводити до свідомості чоловіка. В подальшому той, хто бив її чоловіка ногами залишив їй номер мобільного телефону і повідомив, щоб вони на наступний день зателефонували йому і по даному питанню вирішили усі спірні моменти. Також свідок ОСОБА_8 повідомила, що пізніше до неї підійшов невідомий чоловік і надав відеозапис цих подій, однак свої особисті дані не повідомив. Свідок додатково повідомила, що осіб, які наносили удари вона зможе впізнати за фотознімками;
- заява ОСОБА_8 від 09.10.2018, згідно якої остання надала відеозапис, який був наданий невідомою їй особою, для долучення до матеріалів кримінального провадження;
- постанова про визнання предмету речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 09.10.2018, згідно якої DVD-R диск із відеозаписом «2_377679822» визнано речовим доказом, та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
- протокол огляду предмету від 09.10.2018, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 оглянуто компакт диск, наданий ОСОБА_11 , який містив один файл із назвою «2_377679822». Дослідити відеозапис, який згідно протоколу огляду мав бути на даному диску в судовому засіданні не виявилось можливим, оскільки після поміщення компакт диску до системного блоку персонального комп`ютера встановлено, що даний диск не містить жодних файлів для відтворення;
- ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 про надання тимчасового доступу до документів, а саме доступ до відеозапису який був наданий свідком ОСОБА_11 від 09.10.2018 про події, які мали місце 18.08.2018;
- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.10.2018 із потерпілим ОСОБА_8 , який впізнав на фото під номером 1 особу, на яка нанесла йому тілесні ушкодження 18.08.2018 близько 02.00 год. біля ресторанного комплексу «Аура» за рисами обличчя: худорляве, продовгувате обличчя, вузькі очі, прямий ніс, тонкі губи, наявна родимка з правої сторони над губою, прямі не широкі брови. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 24.10.2018 на фотознімку під номером 1 зображений ОСОБА_6 ;
- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.10.2018 зі свідком ОСОБА_11 , яка впізнала на фото під номером 4 особу, на яка нанесла її чоловіку тілесні ушкодження 18.08.2018 близько 02.00 год. біля ресторанного комплексу «Аура» за рисами обличчя: худорляве, продовгувате обличчя, вузькі очі, прямий ніс, тонкі губи, наявна родимка з правої сторони над губою, прямі не широкі брови. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 24.10.2018 на фотознімку під номером 4 зображений ОСОБА_6 ;
- постанова про виділення матеріалів досудового розслідувань від 01.11.2018.
Суд безпосередньо, повністю та неупереджено дослідивши в ході судового розгляду всі надані сторонами провадження докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового вішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами країни, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, вид та розмір шкоди, обставини, які впливають на ступінь тяжкості тощо), покладається на слідчого та прокурора.
Частиною 2 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Дослідивши клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом DVD-R диск із відеозаписом подій 18.08.2018 за номером «2_377679822», який був отриманий свідком ОСОБА_8 у невстановленої особи та в подальшому переданий слідчому суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. ч. 2 ст. 87 КПК України здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Положення ст. 160 КПК України передбачають, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відтак, під час судового розгляду судом встановлено, що даний DVD-R диск із відеозаписом подій 18.08.2018 за номером «2_377679822» згідно заяви свідка ОСОБА_8 був наданий слідчому останньою, а відповідно свідку даний відеозапис був перекинутий невідомою особою, яка була очевидцем подій 18.08.2018 під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , яка не встановлено досудовим розслідуванням. Крім того, при спробі переглянути відеозапис в судовому засіданні судом встановлено, що вищевказаний диск не містить файлів для відтворення.
В подальшому прокурор клопотав про долучення в якості доказу іншого компакт диску, із наявним відеозаписом подій 18.08.2018, однак не зміг пояснити суду джерело походження самого диску як речового доказу, та відеозапису, який він містив, що відповідно унеможливлює встановлення судом походження даного відеозапису. Відтак, оскільки компакт диск, який мав би містити відеозапис подій за номером «2_377679822» та наданий прокурором відеозапис, який міститься на компакт диску, отриманий з порушенням норм КПК, а саме без попереднього дозволу суду, а також не встановлено першоджерело даного відеозапису його, суд визнає даний доказ недопустимим. Крім того, наданий прокурором в ході судового розгляду компакт диск не визнавався речовим доказом, а відтак не може бути прийнятий судом до уваги.
Крім того, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, неприпустимим є проведення фактично допиту потерпілого та свідка під видом такої слідчої дії, оскільки покази сторін кримінального провадження та свідків суд досліджує керуючись принципом безпосередності, тобто у судовому засіданні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання недопустимими як неналежних доказів протоколів слідчих експериментів, проведених 10.10.2018 року в приміщенні службового кабінету слідчого із потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 10 Постанови Верховного Суду № 288/1158/16-к №13/28кс19 від 03.07.2019 безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
У постанові від 21 травня 2020 р. у справі № 711/8218/18 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду роз`яснив, що хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності.
Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.
Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
У постанові Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 631/2135/16-к зазначено, що на відміну від злочинів проти особи, коли кримінально карані дії супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, зазначені дії як хуліганство кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (постанова Верховного Суду України від 4 жовтня 2012 р. у справі № 5-17кс12; № 5-41кс14 від 5 лютого 2015 року). З цього висновку чітко видно, що склад хуліганства матиме місце лише тоді, коли основним безпосереднім об`єктом посягання є саме громадський порядок.
Згідно постанови Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі №140/2272/17 для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Під час надання показів обвинувачений повідомив, що потерпілого він раніше не знав, конфлікт виник раптово через зроблене зауваження до знайомої йому дівчини, та після нанесення ударів потерпілому, обвинувачений залишив свій мобільний номер телефону дружині потерпілого з метою узгодження всіх непорозумінь щодо даної ситуації.
Відтак суд приходить до переконання, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 є демонстрацією оточуючим своєї зверхності та безкарності, що також виражається у явній зневазі до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Відповідно до положень частини 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатись на них.
В судовому засіданні згідно показів як обвинуваченого, так і потерпілого і свідків сторони обвинувачення і захисту встановлено, що 18.08.2018 року близько 02.00 год. ночі поблизу входу до приміщення ресторану «Аура» між раніше не знайомими між собою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раптово виник конфлікт, в ході якого останній отримав легкі тілесні ушкодження. В цій частині покази всіх допитаних учасників співпадають між собою та узгоджуються із іншими доказами, які судом визнані допустимими, зокрема висновком судово-медичної експертизи. Зокрема, допитаний як свідок захисту охоронець закладу ОСОБА_13 повідомив, що конфлікт відбувався безпосередньо перед входом до закладу, а тому він бачив всі деталі. Даний свідок підтвердив, що хоча, на його думку, словесний конфлікт спровокував потерпілий, але ОСОБА_6 збивши його рукою на землю, продовжив наносити йому удари ногою по тулубу та голові.
В той же час, твердження потерпілого ОСОБА_8 про те, що удари йому разом із ОСОБА_6 наносила ще одна не встановлена особа, не підтверджена жодним доказом, а натомість навпаки суперечить показам всіх допитаних свідків, зокрема охоронця закладу ОСОБА_13 , знайомої обвинуваченого ОСОБА_17 та присутнього ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що про побиття її чоловіка двома особами їй відомо лише зі слів чоловіка, оскільки вона сама не була безпосереднім свідком бійки.
Кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи, шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом, кваліфікація злочинів завжди пов`язана із необхідністю обов`язкового встановлення та доказування кримінально-процесуальними й криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акт її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Однак судом під час судового розгляду не встановлено участь у конфлікті із потерпілим кількох осіб та факт нанесення потерпілому ударів двома особами. У своїх показах потерпілий повідомив, що перший удар рукою в область обличчя наніс йому невідомий чоловік від якого він впав на землю. В цій частині покази потерпілого узгоджуються з показами обвинуваченого, який зазначив, що він наніс удар потерпілому правою рукою в обличчя, однак зазначив, що цей удав був здійснений у відповідь на удар потерпілого. Після падіння на землю потерпілому було нанесено ще шість ударів ногою в область голови, які, як зазначає потерпілий, наносив саме ОСОБА_6 . Нанесення ударів потерпілому ногою обвинувачений заперечує, однак в цій частині покази обвинуваченого суд оцінює критично, оскільки вважає їх такими, які спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне.
Кількість та локалізація нанесених тілесних ушкоджень повністю узгоджується із висновком судово-медичної експертизи № 1247 від 25.10.2018.
Беручи до уваги встановлені в ході судового провадження обставини, які підтверджені відповідними доказами, що визнані судом належними та допустимими, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковано невірно, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, виключивши із обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення даного кримінального правопорушення групою осіб.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 при призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Суди мають призначати, як правило, суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної або матеріальної шкоди. Разом з тим доцільно застосовувати міри покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а за наявності підстав, зазначених у ст. 69 КК, - і більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, щодо осіб, які вчинили менш небезпечні діяння та можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.
Відповідно до вимоги Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 25.09.2018 № , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою раніше не судимою.
Судом враховано характеристику Квартального комітету «Набережний-1» № 1925 від 11.10.2018, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час проживання скарг на останнього від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №2534 від 17.10.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/4725 від 23.10.2018 вбачається, що ОСОБА_6 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 15.10.2018 року не значиться.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який не визнав свою вину, не розкаявся у вчиненому, разом з тим ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, офіційно працевлаштований продавцем в ТОВ «Аратта», не встановлені обставини, що обтяжували б покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті Кримінального кодексу України в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2617-VIII від 22.11.2018.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 50, 65 67, 296 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2617-VIII від 22.11.2018) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню №0003433, а саме:
- DVD-R диск із відеозаписом подій 18.08.2018 за номером «2_377679822» залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: