Справа № 139/568/21
Провадження № 1-кп/139/29/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:
процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000206 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоньківці Могилів-Подільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 , о 15-ій годині 02 червня 2021 року розпочав словесну суперечку зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, не стримуючи своїх емоцій, умисно наніс два удари правою рукою, зжатою в кулак, в обличчя ОСОБА_3 , а саме у ділянку правого та лівого ока, чим спричинив останній тілесні ушкодження. Потерпілій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 121 від 04 червня 2021 року, було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синців на обох повіках очей із забиттям м`яких тканин лівого ока, синця на спинці носа, крововиливу у слизову оболонку та червону облямівку верхньої ти нижньої губ по центру, синця на тильній поверхні правої кисті із забиттям м`яких тканин, які утворились від неодноразової дії тупого предмета, яким могла бути зжата в кулак рука, по механізму удар, можливо 02.06.2021 та належать усі в сукупності та кожне окремо, до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також усних заяв в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілої, завідсутності заперечень та сумнівів, враховуючи думку прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і суду показав: 02 червня ц.р. він повернувся додому з підробітків у стані алкогольного сп`яніння і у нього виникла суперечка із співмешканкою ОСОБА_3 . У ході сварки він двічі наніс удар кулаком в область обличчя дружини спочатку під праве, потім під ліве око. Він дуже шкодує, що вчинив так із дружиною, на даний час він змінив своє ставлення до спиртного, примирився з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_3 ствердила перед судом показання обвинуваченого, просила його суворо не карати.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в умисному нанесенні ОСОБА_3 тілесних ушкоджень без розладу здоров`я, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, вчинене діяння є кримінальним проступком.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем проживання (а.с. 28) характеризується як такий, що схильний до зловживання алкоголем та іншої протиправної поведінки, що він не перебуває на обліку в психіатра чи в лікаря-нарколога (а.с. 30).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, що він є особою, що в силу ст. 89 КК України раніше не судима (а.с. 24-25).
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 буде призначення йому найменш тяжкого покарання, передбаченого інкримінованою частиною статті - штраф. Враховуючи обставину, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, суд вважає за правильне визначити розмір штрафу як мінімальний, передбачений кримінальним законом, - 30 НМДГ.

Суд не вбачає потреби у застосуванні щодо ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 76 КК України обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України. Зокрема, такі заходи можуть застосовуватися судом в інтересах потерпілого від злочину. Потерпіла ОСОБА_3 в судових дебатах заявила, що її єдиною вимогою до ОСОБА_4 є вимога покинути вживати алкогольні напої. ОСОБА_3 також пояснила, що з моменту інциденту ОСОБА_4 не вживає алкоголю, в них налагодилося сімейне життя, він є її єдиною підтримкою та допомогою. З врахуванням таких пояснень потерпілої, суд вважає, що її ж інтересам і суперечитиме застосування такого обмежувального заходу як заборона ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з нею, про який просила в цьому судовому засіданні прокурор.

З огляду на обране для обвинуваченого покарання, обставини, що досудовим слідством запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався, суд не вбачає потреби в обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________