Провадження № 1-кс/761/6658/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 13 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2021 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 13 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна, яке 13 березня 2021 року добровільно видав ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001048 від 13 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

13.03.2021 в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за добровільною згодою ОСОБА_5 проведено огляд предметів, а саме мобільного телефону марки «Huawei», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, де під час огляду вище вказаного мобільного телефону в розділі галерея виявлено фотознімки, на яких зображено предмет, що схожий на пістолет, в розібраному стані. Також на інших фото виявлено предмет, що схожий на пістолет з предметами, що схожі на набої з гумовими кулями.

14.03.2021 вище вказаний вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001048.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин по кримінальному провадженню, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, враховуючи, що вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор звернувся з даним клопотанням.

Одночасно прокурор звернувся з клопотанням про поновлення процесуальних строків подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що встановлений законом процесуальний строк був пропущений з поважних причин.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду клопотання завчасно та належним чином. На електронну пошту надійшло клопотання від прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності. Крім того, на адресу суду надійшов рапорт слідчого у вказаному кримінальному провадженні, зі змісту якого вбачається, що власник вилученого майна ОСОБА_4 повідомлений про судовий розгляд вказаного клопотання.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та володільця вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Враховуючи наявність поважних причин для пропуску передбаченого законом строку для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Так, згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме мобільного телефону марки «Huawei», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який 13 березня 2021 року добровільно видав ОСОБА_4 .
Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно є предметом вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на майно, яке 13 березня 2021 року добровільно видано ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки «Huawei», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 процесуальний строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 13 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 13 березня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Huawei», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який 13 березня 2021 року добровільно видав ОСОБА_4 та який на праві власності належить останньому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1