УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
01.06.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 27 травня 2021, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 а саме на: мобільний телефон «Орро» imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 синього кольору.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що 27.05.2021, приблизно о 00 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Житкова, 3 в приміщенні магазину "Бонс" невстановлені досудовим розслідуванням особи за попередньою змовою, відкрито, шляхом ривка заволоділи мобільним телефоном марки «Орро» 3 номером телефону НОМЕР_3 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

В подальшому, в ході досудового розслідування в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого в порядку ч.3 ст.208 КПК України виявлено та вилучено мобільний телефон «Орро» imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 синього кольору.

Слідчий вказує, що вилучене майно є предметом злочинного посягання, що набуте в результаті вчинення злочину, а тому є речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився. Від слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, до якої було долучено копію постанови про визнання майна речовим доказом.

Власник арештованого майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився, разом з цим його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 27 травня 2021 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло бути предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 27 травня 2021, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 а саме на: мобільний телефон «Орро» imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 синього кольору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002015, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 27 травня 2021, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а саме на: мобільний телефон «Орро» imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 синього кольору .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1