Справа № 751/7273/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/92/21
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора від 13 жовтня 2020 року про його видачу (екстрадицію) до Російської Федерації.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації, на момент прийняття постанови начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_8 не перебував у процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Обставин, передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності, не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_8 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 13 жовтня 2020 року про видачу особи (екстрадицію) до Російської Федерації.

Мотивує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає дійсним обставинам справи, є передчасною та необґрунтованою. Слідчим суддею не враховані обставин загрози життю та здоров`ю ОСОБА_8 у разі видачі його до Російської Федерації через те, що відносно нього порушено кримінальну справу, у якій він обвинувачується у тому, що нібито був учасником та виконував задачі міжнародної терористичної організації «Ісламська держава» у період з лютого 2014 року до листопада 2015 року.

Вказує на те, що відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийняте, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Подання такої заяви потребує особистої присутності та подачі пакету документів для отримання статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні. ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, позбавлений можливості особисто подати пакет документів. З цих підстав він неодноразово звертався до адміністрації Державної установи з проханням запросити представника міграційної служби, але його неодноразові звернення були залишені без розгляду суб`єктом владних повноважень. Отже, фактично, ОСОБА_8 був позбавлений можливості на реалізацію свого права в отриманні статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні.

З приводу протиправної бездіяльності органу владних повноважень щодо ОСОБА_8 , було подано скаргу до Чернігівського окружного адміністративного суду, яка на даний час зареєстрована за № 620/1292/2, але не розглянута. Даний факт був залишений слідчим суддею без уваги, не зважаючи на те, що така бездіяльність може бути розцінена як одна з причин невидачі ОСОБА_8 компетентним органам Російської Федерації.

Слідчим суддею не враховані даних щодо загроз життю та здоров`ю ОСОБА_8 , на які він посилається у скарзі, та наявність яких була підтверджена адвокатом у удовому засіданні. Слідчому судді була надана копія всесвітньої доповіді 2021-Росія від 13 січня 2021 року, де зазначено, що влада Російської Федерації продовжує переслідувати людей за приналежність до релігійних груп, визначеними екстремістськими, відповідно до розпливчастих російських законів про протидію екстремізму, про наявність випадків застосування тортур та використання таємних свідків.

Європейським Судом у кількох десятках справ проти Російської Федерації були встановлені серйозні порушення прав людини на Північному Кавказі, в тому числі в Інгушетії, які були скоєні під час проведення антитерористичних операцій або в рамках кримінального провадження проти осіб, підозрюваних у приналежності до повстанських груп. Сюди входили випадки насильницьких зіткнень, катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження.

На думку апелянта, обставини кримінального правопорушення, яке нібито здійснив ОСОБА_8 у відношенні Російської Федерації, ймовірність застосування катувань та поводження, що принижує гідність особи, є досить високою.

Крім того, вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст.187 КК України з визначенням до відшкодування потерпілим грошових коштів на загальну суму 7 546 781 грн., у зв`язку з чим видача ОСОБА_8 до Російської Федерації явно суперечитиме інтересам України та її громадянам (потерпілим), оскільки вирок суду не буде виконаний і грошові кошти не будуть відшкодовані потерпілим, які будуть позбавлені можливості поновити своє порушене право.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 подана касаційна скарга, отже рішення судів попередніх інстанцій не є остаточними, що прямо суперечить підставам видачі ОСОБА_8 та є додатковою підставою для відмови у його видачі Російській Федерації.

Як вважає захисник, видача ОСОБА_8 Російській Федерації прямо суперечить не тільки окремим громадянам, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а й інтересам України.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти аргументів захисника, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

З матеріалів екстрадиційної перевірки убачається, що до Генеральної прокуратури України (тепер Офіс Генерального прокурора) 12.09.2019 надійшов Запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 , який є громадянином Російської Федерації, для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, та який з 06.04.2017 перебував у міжнародному розшуку.

У провадженні слідчої частини слідчого управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Кабардино-Балкарській Республіці перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації (участь на території іноземної держави у збройному формуванні, непередбаченому законодавством даної держави, з метою, що суперечать інтересам Російської Федерації). 05.04.2017 органом досудового розслідування була винесена постанова про притягнення ОСОБА_8 як обвинуваченого.

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 21.10.2009, поділяючи цілі та задачі міжнародної терористичної організації «Ісламська держава», реалізуючи умисел на участь в діяльності незаконного збройного формування на території Сирії та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через пункт пропуску «Сочі авіа» рейсом Сочі-Стамбул вилетів до Турецької Республіки, звідки незаконно перетнув Турецько-Сирійський кордон і добровільно вступив до лав незаконного збройного формування, яке діє на території Сирії під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не передбачено законодавством зазначеної держави, та у період з лютого 2014 року до листопада 2015 року брав участь в її діяльності проти урядових військ в цілях, що протирічать інтересам Російської Федерації.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , відповідає ч. 1 ст. 258-3 КК України, і є екстрадиційним, за яке передбачене покарання на строк більше одного року позбавлення волі, санкція частини статті в Україні - від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої.

Згідно ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України 31.08.2018 об 11 годині 10 хвилин в порядку, передбаченому ст. 191 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.03.2018, був затриманий ОСОБА_8 з метою приводу до Новозаводського районного суду м. Чернігова для участі у розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 та інших осіб, матеріали щодо яких на сьогодні виділені в окреме провадження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.

У цей же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, та ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2018 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2020 ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 187 КК України та засуджений до остаточного покарання на підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України до одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 23.12.2020 року вирок набрав законної сили після закінчення розгляду справи в апеляційній інстанції і в силу ст. 532 КПК України є обов`язковим для виконання.

Стадія перегляду вироку у касаційному порядку не є підставою для відмови про видачу особи (екстрадиція) в розумінні вимог ст. 589 КПК України, як на це вказує захисник ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі.

Положення ст. 589 КПК України містять визначений перелік обставин, за наявності яких може бути відмовлено у видачі особи іноземній державі, який розширеному тлумаченню не підлягає. Жодної з визначених законодавцем обставин у даному провадженні не встановлено, не наведено таких обставин і стороною захисту.

Відповідно до повідомлення УДМС у Чернігівській області від 02.11.2020 та 17.02.2021 на ім`я заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , слідує, що за відомостями Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває в процедурі розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Інформація щодо його звернення із заявою про надання громадянства України, отримання ним громадянства України, існування причин, що унеможливлюють його видачу компетентним установам Російської федерації, в Управлінні відсутня.

Рішення про видачу прокурором було прийняте 13 жовтня 2020 року, ще задовго до звернення ОСОБА_8 за одержанням статусу. Бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області оскаржена тільки у березні 2021 року, що може свідчити про затягування виконання рішення прокурора про видачу. Подана заява до адміністративного суду не прийнята та залишена без руху, про що захисник надав відомості в апеляційному суді.

Доводи апелянта про порушення прав окремих громадян України, а саме потерпілих у кримінальному провадженні, у разі видачі ОСОБА_8 компетентним органам Російської Федерації, є безпідставними, оскільки міжнародними договорами за сприяння Міністерства юстиції України для стягнення призначеного вироком суду відшкодування, який буде виконуватися на території іншої держави, визначений особливий порядок звернення судового рішення до виконання. Більш того, ніякого майна та заробітку в Україні у ОСОБА_8 не має.

Переконання апелянта у ймовірному застосуванні до ОСОБА_8 тортур та катування, не ґрунтуються на об`єктивних та переконливих даних, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Тим більше, що російська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування щодо ОСОБА_8 не має дискримінаційного характеру, він не буде підданий катуванню, жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, йому буде забезпечено право на захист, у тому числі допомогу адвокатів. ОСОБА_8 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за той злочин, за який буде виданий, і після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію Російської Федерації

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є необґрунтованими. Слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими кримінально-процесуальний закон не пов`язує можливість прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 590- 591 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову прокурора про видачу, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14