КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/227/21
Провадження № 1-кс/534/75/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року м.Горішні Плавні
Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу в режимі відеконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому в залі суду м. Горішні Плавні скаргу ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 18.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000065, внесеному в ЄРДР за ч.2 ст.384 КК України, встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 18.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000065, внесеному в ЄРДР за ч.2 ст.384 КК України, вказуючи на те, що в провадженні слідчого знаходиться кримінальне провадження № 0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, в якому як він вважає є потерпілим. 18.11.2020 року слідчим ОСОБА_5 була винесена постанова, якою відмовлено у визнанні його потерпілим в даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні проведеному в режимі відеконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_3 свою скаргу підтримав і просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти вказаної скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.
Заслухавши учасників, та вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Постановою від 18.11.2020 року слідчий СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000065, внесеному в ЄРДР за ч.2 ст.384 КК України.
Дослідивши постанову слідчого від 18.11.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди. Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
В постанові про відмову у задоволенні клопотання скаржника слідчим фактично зазначено, що виходячи із змісту частини 2 ст. 384 КК України, злочин відноситься до кримінальних правопорушень вчинених у сфері проти правосуддя, будь-які відомості викладені в кримінальному провадженні, що давали би підстави вважати, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 заподіяно моральної шкоди не встановлено. В свою чергу, слідчий суддя вважає, що дійсно норми кримінально-процесуального закону передбачають випадки, коли заявник по кримінальному провадженню не набуває статусу потерпілого. Одним із таких випадків, є неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
В той же час, додатковим безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, є суспільні відносини у сфері охорони свободи, честі та гідності особи й інших прав чи законних інтересів людини, авторитет судових і правоохоронних органів. Таким чином, завідомо неправдивими показаннями певної особи, ОСОБА_3 , як потерпілій особі, безпосередньо могла бути спричинена моральна шкода, у зв`язку із порушенням його права на честь, гідність і ділову репутацію або матеріальна шкода.
Слідчий має процесуальну можливість перевірити факт завдання злочином, передбаченим ч. 2 ст. 384 КК України, шкоди скаржнику, як шляхом проведення допиту, тощо. У випадку, якщо факт завдання моральної чи матеріальної шкоди не підтвердиться, тоді слідчий зобов`язаний прийняти мотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.
У зв`язку з чим слідчий суддя вважає постанову слідчого від 18.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 передчасною та не достатньо вмотивованою, оскільки вона не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підстави дійти висновку, що заявнику не завдано кримінальним правопорушенням матеріальної або моральної шкоди».
За таких обставин суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-307 КПК України,

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській ОСОБА_5 від 18.11.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до ЄРДР від 20.03.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України скасувати.
Ухвала суду є остаточною, до оскарження не належить та підлягає негайному виконанню.
Суддя ОСОБА_1