Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/263/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2021 року про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 22 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000314 стосовно ОСОБА_10 за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

30 квітня 2021 року потерпіла в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , в порядку передбаченому ст. 303 КПК України, звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою про скасування постанови слідчого ОСОБА_9 , вказуючи на неповноту досудового розслідування та упередженість слідчого, який на її думку, не зважаючи на чисельні клопотання, не виконав весь комплекс елементарних слідчих дій та не вжив всіх передбачених КПК заходів ( ст. 9 та ст. 284 КПК ) щодо встановлення дійсних обставин цієї справи.

ОСОБА_8 вважає, що при наявності в матеріалах кримінального провадження об`єктивних даних про недотримання ОСОБА_10 вимог п. 2.3 б) та п.12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_11 , слідчий незаконно закрив справу, чим порушив її права та законні інтереси.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2021 року в задоволенні скарги потерпілій ОСОБА_8 відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що після скасування 17 лютого 2021 року слідчим суддею постанови попереднього слідчого ОСОБА_12 від 29 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження за відсутністю у діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, іншим слідчим ОСОБА_9 всебічно, повно та об`єктивно перевірені всі факти, викладені у клопотанні потерпілої ОСОБА_8 , призначена та у встановленому законом порядку проведена повторна судова інженерно-транспортна експертиза, за результатами якої, слідчим прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, оскільки, як встановлено експертом, у прямому причинному зв`язку між наїздом водієм автомобіля ОСОБА_10 на пішохода ОСОБА_11 та наслідками у виді її смерті, знаходяться дії самої ОСОБА_11 , яка в порушення вимог п.п. 4.4, 4.7 та 4.14 (а,г) Правил дорожнього руху, переходила проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, у недозволеному місці.
У зміненій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги, постановити нову про скасування постанови слідчого ОСОБА_9 від 22 квітня 2021 року про закриття даного кримінального провадження, вказуючи на необ`єктивність та неповноту досудового слідства, незаконність та необґрунтованість закриття слідчим кримінального провадження, а також невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказуючи на те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу з незалежних від нього об`єктивних причин, оскільки копію оскаржуваної ухвали потерпіла ОСОБА_8 отримала лише 18 червня 2021 року.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_7 повністю підтримали змінену апеляційну скаргу, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, а також письмових поясненнях.

Процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , вказуючи на законність та обґрунтованість закриття слідчим кримінального провадження, а також правильне рішення слідчого судді місцевого суду, вважає, що всі слідчі дії проведені у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, в повному обсязі, інших даних, ніж ті, які здобуті в процесі слідства, отримати неможливо, діям кожного з учасників ДТП, у тому числі загиблої ОСОБА_11 , яка переходила проїзну частину дороги у недозволеному місці, а саме поза межами пішохідного переходу, дана належна та об`єктивна юридична оцінка.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_8 , її представника - адвоката ОСОБА_7 , заперечення прокурора, зваживши їх доводи, а також дослідивши представлені прокурором матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
За змістом п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови повинні з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, яке є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Однак, колегія суддів вважає, що зазначені обставини не в повній мірі дослідженні слідчим суддею місцевого суду при прийнятті рішення щодо скарги потерпілої ОСОБА_8 .

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що скарга ОСОБА_8 надійшла на розгляд слідчому судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 30 квітня 2021 року, однак розглянута з постановленням ухвали 15 червня 2021 року, тобто з порушенням вимог ч.2 ст. 306 КПК України.

Згідно журналів, перше судове засідання, яке відбулось 20 травня 2021 року тривало 18 хвилин і було відкладено, як зазначив суддя для детального дослідження матеріалів досудового розслідування.

Останнє судове засідання, яке відбулось 15 червня 2021 року, з видаленням судді до нарадчої кімнати, з проголошенням резолютивної частини ухвали тривало 26 хвилин, при цьому прокурор в судове засідання не викликався і участі не приймав ( а.п. 11-29).

Звукозапис судових засідань підтверджує, що розгляд скарги потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінальної справи з тяжкими наслідками відбувся формально, матеріали досудового розслідування слідчим суддею не досліджувались, потерпіла ОСОБА_8 по суті була позбавлена можливості дати детальні пояснення, висловити свою позицію без обмеження у часі та довести перед судом обґрунтованість своїх вимог, клопотання ОСОБА_8 про виклик експерта ОСОБА_13 для дачі пояснень з приводу висновків, які покладені в основу результатів розслідування, по суті не вирішено, копії постанови слідчого, яка є предметом оскарження, матеріали судового провадження взагалі не містять.

15 червня 2021 року слідчим суддею місцевого суду проголошено лише резолютивну частину ухвали про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги, копію якої остання отримала лише 18 червня 2021 року.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15 червня 2021 року пропущено представником ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_7 , з поважних причин і в контексті застосування на практиці ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, 26 грудня 2019 року о 16.55 год. по лінії 102 надійшла інформація про те, що 26.12.2019 близько 16.54 год., по вул. Бобринецький шлях, що в м. Кропивницький, біля магазину «Альф» неподалік зупинки, водій автомобіля «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 збив пішохода ОСОБА_11 , 1962 року народження, яка вибігла на проїзну частину, що призвело до ДТП та тяжких наслідків.
На схемі ДТП, яка оформлена слідчим ОСОБА_12 за результатами огляду місця події, зазначені погодні умови, стан дорожнього покриття, освітлення, ширина проїзної частини, дорожня розмітки та знаки, напрямок руху автомобіля ВАЗ, траєкторія розташування речей потерпілої та уламків автомобіля до місця його зупинки, з прив`язкою до правого краю дороги.
Однак напрямок руху пішохода, місце наїзду (первинного контактування а/м ВАЗ-21070 з пішоходом) та місце знаходження збитого пішохода відносно елементів проїзної частини з прив`язкою до її особистих речей, слідчим не встановлені, сліди гальмування автомобіля не зафіксовані, речі пішохода (хліб, пакети, головний убор) які були знайдені на місці, позначені на схемі з прив`язкою не до пішохідного переходу, який розташований по ходу руху автомобіля, а до правого краю дороги.
Тобто, основні вихідні дані та обов`язкові елементи, при наявності яких можливо встановити, а потім відтворити фактичні обставини та з`ясувати причини ДТП, слідчим ОСОБА_12 на схемі не зафіксовані.
Згідно пояснень водія вказаного автомобіля ОСОБА_10 від 26 грудня 2019 року, він рухаючись по вул. Бобринецький шлях, в сторону району Масляніківка «скоїв наїзд на невідому особу, яка переходила вулицю Бобринецький шлях поза пішохідним переходом, розташованого за адресою: Бобринецький шлях 112, оскільки особа, переходила вулицю поза переходом та різко вибігла на проїзну частину, зреагувати вчасно не встиг, ще й на додачу мокрий асфальт».
На початку розслідування, слідчим ОСОБА_12 , за клопотанням потерпілоїОСОБА_8 з ПРАТ « Кіровоградобленерго» витребувана інформація про освітлення ділянки дороги де відбулась вказана пригода, з ОСОБА_10 проведений слідчий експеримент з оформленням схеми ДТП, допитані свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оформлені протоколи огляду автомобіля, призначені та проведені інженерно-транспортна (автотехнічна) експертиза технічного стану автомобіля ВАЗ-21070 до ДТП, транспортно-трасологічна експертиза щодо механізму утворення технічних ушкоджень автомобіля після ДТП, а також судово-медична експертиза щодо встановлення ступеню тяжкості, характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у загиблої ОСОБА_11 .
При цьому, доручення слідчого ОСОБА_12 від 16.01.2020 року про проведення слідчих (розшукових) дій та встановлення очевидців або свідків пригоди, відпрацювання автомобілів «Газель» білого кольору з термобудкою, який зі слів ОСОБА_10 рухався перед ним до наїзду на пішохода, зняття інформації з камер відеоспостереження, розташованих на торгівельних приміщеннях та газової заправки, згідно рапорту оперуповноваженого ОСОБА_16 від 14.03.2020 року - залишилось безрезультатним, а по суті протягом 2 місяців не виконаним, оскільки протоколи допиту 2 свідків, які нічого не змогли пояснити, оформлений ОСОБА_17 в один день -10.03.2020 року.
Версія потерпілої ОСОБА_8 про наїзд автомобіля на пішохода на пішохідному переході, при проведення єдиного з ОСОБА_10 слідчого експерименту та у подальшому, слідчим взагалі не перевірялась.
Більш того, при тому, що потерпіла зайняла активну позицію у розслідуванні цієї справи, в основному всі її клопотання про проведення конкретних слідчих дій, у тому числі різними способами або шляхом випробування перевірити працездатність гальмівної та рульової систем автомобіля ОСОБА_10 , допитати працівників магазину, поліцейських, які першими прибули на місце пригоди, з`ясувати напрямок руху та місце переходу ОСОБА_11 проїзної частини дороги, траєкторію її руху по відношенню до траєкторії автомобіля, а також щодо технічної неспроможності версії ОСОБА_10 та неправдивість його показань, слідчим ОСОБА_12 в основному проігноровані.
Лише частина питань ОСОБА_8 була формально включена слідчим у постанову від 18.03.20202 року про призначення першої інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП, які не знайшли свого вирішення та відображення у висновку експерта ОСОБА_18 від 25.03.20202 року № 1281/20-27, у тому числі із-за неповних вихідних даних, відсутності на схемі ДТП місця наїзду на пішохода, місця розташування тіла після цього, слідів гальмування, напрямок руху пішохода і т.і.
Разом з цим експерт ОСОБА_18 припустив, що показання ОСОБА_10 про місце наїзду на пішохода, місце зупинки його автомобіля після цього, а також швидкість руху не більше 50 км. на год. технічно спроможні, при тому, що слідчим була відпрацьована лише версія ОСОБА_10 про те, що «пішохід вибіг на дорогу прямо йому «під колеса» із-за передньої частини автомобіля «Газель» яка рухалась перед ним, у зв`язку з чим він ніяк не зміг зреагувати».
Як вбачається з постанови від 31 березня 2020 року, слідчий ОСОБА_12 з урахуванням отриманих у процесі розслідування даних, а також висновків проведених експертиз, дійшов висновку про закриття даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_10 у даній дорожній ситуації не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, а його дії не перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.
Також слідчий у своїй постанові зазначив, що при недотриманні пішоходом ОСОБА_11 вимог п.п. 4.4, 4.7 та 4.14 (а, г) ПДР у діях ОСОБА_10 порушень правил дорожнього руху не вбачається.
За результатами розгляду скарги потерпілої ОСОБА_8 , ухвалою слідчого Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2020 року, вказана постанова слідчого ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження скасована, як незаконна та необґрунтована.
У своєму рішенні слідчий суддя зазначив про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, винесеною у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин кримінального провадження, а саме: під час проведення усього досудового розслідування слідчим не з`ясовано місце знаходження збитого пішохода та місце наїзду, тобто ОСОБА_11 , оскільки внаслідок не з`ясування цих обставин експерт під час проведення експертних досліджень не зміг повністю відповісти на поставлені йому питання.
Крім того в ухвалі вказано, що слідчим суддею не виключається те, що маючи вихідні дані з приводу місця наїзду та місце знаходження тіла ОСОБА_11 , експерт при проведенні інженерно-транспортної експертизи вказав би на інші висновки; слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження враховано лише покази водія ОСОБА_10 , який вказав, що дорожньо-транспортна пригода сталась не на пішохідному переході, за умови відсутності на схемі дорожньо-транспортної пригоди місця знаходження наїзду на пішохода та місця знаходження його тіла; під час призначення у кримінальному провадженні інженерно-транспортної експертизи слідчим не вказано такі вихідні дані, як маса тіла ОСОБА_11 , її фізіологічні вади, вік, що могло вплинути на відповіді на питання, які поставлені слідчим перед експертом.
Слідчий суддя також визнав слушними доводи потерпілої з приводу того, що в ході досудового розслідування не допитано лікарів карети швидкої допомоги, які забирали тіло ОСОБА_11 та могли б вказати де знаходилось тіло в результаті наїзду.
Після скасування постанови про закриття кримінального провадження, слідчий ОСОБА_12 продовжив розслідування цієї справи, допитав працівників КНП «Центр Екстреної медичної допомоги, а саме водія карети швидкої допомоги ОСОБА_19 , фельдшера ОСОБА_20 та лікаря ОСОБА_21 , за участю якого проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_21 вказав місце розташування тіла пішохода ОСОБА_11 на відстані 5.9 м. від правого краю дороги та 6.8 м. до місця зупинки автомобіля ОСОБА_10 .
При цьому, свідок ОСОБА_19 розповів слідчому про те, що до приїзду швидкої, працівники поліції вже були на місці пригоди.
Однак слідчий ОСОБА_12 , дані показання свідка проігнорував, ніяких заходів для встановлення осіб, з числа працівників поліції, які першими прибули на місце пригоди, не вжив, хоча у зв`язку з суперечностями у деталях, а саме місця знаходження тіла пішохода, які вказав ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_21 , зобов`язаний був встановити цих осіб, їх допитати і в такий спосіб усунути допущені на першому етапі розслідування помилки при оформлені схеми ДТП.
Далі, за клопотанням представника потерпілої ОСОБА_8 , слідчим призначена судова інженерно-транспорта експертиза щодо встановлення технічного стану рульового керування, ходової частини та гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2107.

Як вбачається з висновку № 342/20-27 від 21.08.2020 року, експертне дослідження технічного стану автомобіля, проводилось експертом ОСОБА_18 шляхом візуального огляду основних систем на предмет підтікання робочої рідини, обертання рульового колесу, заміру люфту, натискання на гальмівну педаль, а також вивішування колес за допомогою домкрату, оскільки як вказав експерт, отримані автомобілем в результаті ДТП механічні ушкодження виключали можливість проведення ходових іспитів.

Після проведення вказаної експертизи, у задоволенні клопотань потерпілій ОСОБА_8 про визначення працездатності систем автомобіля на стендах технічного обслуговування або шляхом проведення ходових випробувань - відмовлено, а 08.09.2020 року призначена комісійна автотехнічна експертиза дослідження обставин ДТП.

При цьому, як вбачається з постанови про експертизу, вихідні дані для дослідження доповнились лише показаннями медичних працівників та протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 , суперечності у показаннях ОСОБА_10 і ОСОБА_21 щодо місця знаходження тіла ОСОБА_22 після ДТП не усунуті, інших нових даних не здобуто, у задоволенні клопотання потерпілій ОСОБА_8 про випробовування гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2107 - відмовлено.

Питання поставлені потерпілою, експертами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 при вихідних даних, викладених у постанові слідчого, також не вирішені із-за відсутності слідової інформації та технічного сенсу.

З урахуванням висновків цієї експертизи від 01.12.2020 року, попередніх даних та відсутністю інших, слідчий ОСОБА_12 своєю постановою повторно закриває кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Постанова про закриття справи від 29.12.2020 року, по формі, змісту та мотивації, аналогічна попередній, яка скасована слідчим суддею і текстуально доповнена лише висновком комісійної автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-20/45231-ІТ від 01.12.2020 року про те, що показання ОСОБА_10 від 13.03.2020 року, при проведенні з ним слідчого експерименту, можуть бути технічно спроможними, що його показання в частині механізму розвитку ДТП та розташування місця наїзду на пішохода, не мають технічних суперечностей, а відповіді на всі інші питання, у тому числі потерпілої, знаходяться у площині юридичного, а не технічного критеріїв.

Не погоджуючись із закриттям справи, потерпіла ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій зазначила про те, що наїзд на ОСОБА_11 стався саме на пішохідному переході в результаті порушень водієм автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 вимог п. 12.1. ПДР. Загибла була при здоровому глузді та не пішла б через дорогу в 4 смуги руху шириною 13,65 м., оскільки при вазі в 130 кг. вона б не встигла швидко відреагувати на зміну дорожньої обстановки. У кримінальному провадженні не здобуто слідової інформації де саме ОСОБА_11 переходила дорогу. Згідно наданих на досудовому слідстві показів ОСОБА_10 - він міг не бачити пішохода до того моменту, як вона вийшла на його смугу руху, оскільки видимість йому закривав автомобіль Газель, який рухався попереду. Проте, слідчим не вжито заходів щодо встановлення водія автомобіля Газель, який рухався того дня попереду ОСОБА_10 , також не допитано співробітників магазину «Альф» біля якого відбулась ДТП.
Крім того вказала, що слідчий експеримент проведений з ОСОБА_10 без її участі, встановлено, що автомобіль ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 був зупинений на відстані 26.5 м. до місця наїзду, а поняті повинні були встановити коли вийде статист із-за передньої частини автомобіля Газель, в кінці слідчого експерименту встановлено, що статиста видно лише тоді коли він встав на точку удару.
В ході допиту ОСОБА_10 пояснив, що через деякий час побачив темний силует з лівої сторони, який, як здалося свідку вийшов із-за передньої частини їдучого попереду автомобіля Газель та відразу відчув удар в передню ліву частину автомобіля та відразу застосував гальмування.
Потерпіла ОСОБА_8 стверджувала, що без випробування гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2107, розрахунку швидкості руху вказаного автомобіля, з урахуванням технічних пошкоджень та характеру тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, а також без проведення відповідного слідчого експерименту, закриття справи є незаконним.
Скасовуючи постанову слідчого, за результатами розгляду цієї скарги, слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда, в ухвалі від 17 лютого 2020 року, вказав, що 15.07.2020 року ОСОБА_8 звернулась до слідчого з заявою в якій просить встановити у кримінальному провадженні: місце наїзду на пішохода, швидкість автомобіля під час наїзду на пішохода з урахуванням маси тіла, гальмівний шлях, провести слідчий експеримент за наслідками встановлення цих вихідних даних (а.к.п. 216).
Проте, в ході досудового розслідування місце наїзду на пішохода та швидкість автомобіля (окрім тієї, що вказав ОСОБА_10 ) не встановлено, оскільки слідчим не надано експерту достатньо вихідних даних (слідової інформації) для встановлення цих обставин.
Про зазначені вище недоліки слідчим суддею вже вказувалось в ухвалі від 19.02.2020 року, а саме, що в разі наявності цих вихідних даних експерт при проведенні інженерно-транспортної експертизи вказав би на інші висновки.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що для об`єктивності, повноти та ефективності досудового розслідування, необхідно здійснити випробування гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2107 та провести розрахунок швидкості автомобіля, з урахуванням характеру технічних пошкоджень та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої.
Не виконання елементарних слідчий дій та не вжиття відповідних процесуальних заходів, за висновком слідчого судді є наслідком скасування незаконної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Після скасування постанови, слідчий ОСОБА_12 , за клопотанням потерпілої ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2021 року відведений від розслідування цієї справи, у зв`язку з упередженістю та неефективністю проведених ним слідчих дій.
Подальше розслідування цієї справи, згідно постанови заступника начальника СУГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_25 від 25.03.2021 року, доручено слідчому ОСОБА_9 , який без проведення будь-яких слідчих дій, 30.03.2021 року призначив інженерно-транспортну експертизу «Дослідження обставин та механізму ДТП»
Постанова ОСОБА_9 про експертизу не містить інших вихідних даних, крім тих, що були представлені для дослідження слідчим ОСОБА_12 , при цьому потерпіла ОСОБА_8 також поставила перед експертом питання для вирішення і просила встановити: швидкість руху а/м з урахування маси тіла потерпілої; гальмівний шлях, а також щодо дотримання ОСОБА_10 вимог ПДР та технічну спроможність його показань щодо обставин ДТП.
Як вбачається з висновку від 31.03.2021 року, експерт Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 вказав, що з урахуванням описаних в дослідній частині слідових ознак, місце первинного контактування автомобіля «ВАЗ-21070» з пішоходом розташовувалось на траєкторії руху даного автомобіля та траєкторії розташування речей потерпілої та уламків ТЗ до місця його зупинки (кінцевого положення на схемі ДТП). Більш точні координати місця наїзду (місця первинного контактування) експертним шляхом визначити не представляється можливим.
Враховуючи слідову інформацію, зафіксовану в протоколі огляду місця події і на схемі до протоколу огляду місця події, покази водія автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_10 , надані ним під час проведення слідчого експерименту 13.03.2020 стосовно того, що місце наїзду на пішохода знаходилось на відстані 2,35 м від правого краю проїзної частини та 15,45 м від дальнього (щодо руху автомобіля) кута будівлі № 114, можуть бути спроможними.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про величину гальмівного шляху автомобіля «ВАЗ-21070», р. н. НОМЕР_1 , перед ДТП, експертним шляхом визначити швидкість руху автомобіля «ВАЗ- 21070», р. н. НОМЕР_1 , не являється можливим.
У дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ-21070» ОСОБА_10 в момент виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України.
У даній ситуації, по заданих вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ-21070» ОСОБА_10 не мав технічну можливість уникнути настання даної пригоди. В розглянутій дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «ВАЗ-21070» ОСОБА_10 не перебувають у причинному зв`язку із наслідками вказаної події.
Крім того, на питання потерпілої, експерт ОСОБА_26 вказав, що питання в частині визначення швидкостей руху автомобіля «ВАЗ- 21070», на момент ДТІ з урахуванням пошкоджень деталей кузова, не вирішувалося, по причині указаній в дослідній частині.
Враховуючи слідову інформацію, зафіксовану в протоколі огляду місця події і на схемі до протоколу огляду місця події, покази водія автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_10 , надані ним під час проведення слідчого експерименту стосовно того, що місце наїзду на пішохода знаходилось на відстані 2,35 м від правого краю проїзної частини та 15,45 м від дальнього щодо руху автомобіля кула будівлі № 114, можуть бути спроможними.
Питання в частині швидкості руху а/м ВАЗ 21070 на момент ДТП з урахуванням пошкодження деталей а/м та маси тіла потерпілої не вирішувалось, оскільки на даний час в експертних установах відсутня науково обґрунтована, достатньо спресована, схвалена та рекомендована в установленому порядку для використання в практичній судово-експертній діяльності методики визначення швидкості руху т/з та їх пошкодженнями, отриманими внаслідок ДТП.

Також експерт зазначив, що в цілому, взаємодія т/з під час ДТП являє собою складний процес, що характеризується відносно коротким проміжком часу контактної взаємодії та разом з тим, дією протягом цього часу великих зусиль, що спричиняють руйнування, деформації деталей т/з.

Встановлення гальмівного шляху у даному випадку є неможливим, через те, що на проїзній частині у результаті ДТП не відобразились сліди шин а/м ВАЗ 21070, ймовірно через вологе покриття проїзної частини, що знайшло свої підтвердження, як у протоколі ОМП та схемі до нього 26.12.2019 так і у подальшому у висновку вказаної експертизи. Застосування інших методів в даному випадку для встановлення гальмівного шляху т/з є, як окремо, так і у своїй сукупності недоречні.
Постановою слідчого ОСОБА_9 від 22 квітня 2021 року, дане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 закрито, у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
З об`єктивністю колегія суддів констатує, що постанова слідчого ОСОБА_9 від 22 квітня 2021 року, за своїм змістом та мотивацією типова та аналогічна попереднім слідчого ОСОБА_12 від 31 березня 2020 року та 29.12.2020 року, які слідчим суддею, за результатами розгляду скарг потерпілої ОСОБА_8 , визнані незаконними та скасовані.

Висновки слідчого ОСОБА_9 про необхідність закриття справи, не ґрунтуються на аналізі здобутих доказів, по суті обмежені лише текстуальним відображенням показань свідків та скопійованих висновків експертів, без проведення елементарних слідчих дій та очевидну неефективність досудового розслідування, що підтверджується висновками слідчих суддів та фактом відведення слідчого ОСОБА_12 , мотиви слідчих в цій справі та їх дії, а по суті бездіяльність, викликають у незалежного спостерігача об`єктивні сумніви в об`єктивності та неупередженості слідства, а підстави для закриття даного кримінального провадження, з урахуванням вищевказаної хронології подій та активній позиції потерпілої, її прагнення встановити істину - не переконливі.

Таким чином, непослідовність дій слідчого, не проведення всього комплексу елементарних слідчих дій, неефективність досудового розслідування, професійна некомпетентність та відсутність дієвого прокурорського контролю, не може бути наслідком закриття даного кримінального провадження, а його закриття явно не відповідає засадам кримінального провадження ( ст. 7, 9, 12 та 22 КПК України) та процесуальним нормам.

Визначальним в цій справі є те, що перебування пішохода з власної протиправної поведінки на проїзній частині дороги створює небезпеку для руху, однак даний факт не звільняє водія від виконання вимог правил безпеки дорожнього руху.
При цьому, для правильного вирішення справи, в цій дорожній ситуації слід врахувати, що виходячи з обставин події та проведених досліджень, необхідно з`ясувати, чи могла пішохід подолати відстань від бордюру до місця зіткнення не будучи в полі зору водія автомобіля ОСОБА_10 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова слідчого не містить в цій частині належного аналізу, зокрема, в частині того, що потерпіла не була в зоні видимості ОСОБА_10 , оцінка його діям у вказаній ситуації і можливості його реагування відповідним чином для уникнення зіткнення, в ході досудового розслідування не надана.
Без відповіді на вище наведені істотні питання не можна стверджувати, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України і, як наслідок про правильність оцінки слідчим ОСОБА_9 зібраних доказів у їх сукупності і співставлення доказів з складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про відсутність у діях водія ОСОБА_10 ознак вище зазначеного злочину.
На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, належним чином не перевірив повноту прийнятої постанови про закриття даного кримінального провадження, а також не надав відповіді на істотні питання порушені прав потерпілої ОСОБА_8 .
Слідчим суддею під час розгляду скарги було помилково зроблено передчасний висновок, що слідчим було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а зібрані матеріали досудового розслідування дають можливість достатньо та повно встановити обставини, які є предметом перевірки у даному кримінальному провадженні.
На думку колегії суддів, під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження, слідчим вимоги ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України не дотримані.
Таким чином, неповнота судового розгляду допущена слідчим суддею при розгляді доводів потерпілої ОСОБА_8 потягла за собою неправильність висновків слідчого судді, з якими колегія суддів погодитися, не може.
На думку колегії суддів, зазначені обставини кримінального провадження належної оцінки не отримали.
Не перевірено доводи потерпілої ОСОБА_8 щодо не встановлення конкретного місця наїзду на пішохода та чи перебувала потерпіла в зоні візуального спостереження ОСОБА_10 в момент виходу на дорогу, не можливо стверджувати про повноту досудового розслідування.
Органи досудового розслідування не надали обґрунтованої оцінки наявним у кримінальному провадженні доказам.
Без повного і об`єктивного встановлення викладених вище фактичних обставин, шляхом вчинення слідчих, необхідних слідчих дій, процесуальне рішення про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України є передчасним.
Крім того, при проведенні розслідування необхідно більш ретельно перевірити всі доводи потерпілої ОСОБА_8 та дати аналіз всім доказам на їх підтвердження або спростування.
За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, про необхідність скасування як ухвали слідчого судді так і постанови слідчого.

Керуючись ст.ст. 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2021 року про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги на постанову слідчого від 22 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 22.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000314 стосовно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000314 направити в слідчий відділ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області для продовження досудового слідства.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4