Справа № 466/2965/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1197/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 червня 2020 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

встановила:

Даною ухвалою було відмовлено у задоволені клопотання начальника ДУ «Личаківська ВК-30» та голови спостережної комісії Шевченківської РА ЛМР про умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше неодноразово судимий, а саме:

- 18.05.2001 Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.04.2002 Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 145, ст. 42, ст. 71, ст. 103 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 06.03.2004 умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 17 днів;

- 15.10.2004 Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 304, ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 08.08.2008 по відбутті терміну покарання;

- 13.08.2009 Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 16.11.2012 умовно-достроково на невідбуту частину покарання 8 місяців 3 дні.

Не погоджуючись з даною ухвалою засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити її, застосувавши до нього умовно-дострокове звільнення.

Зазначає, що перебуває у виправній колонії, а не трудовій і відповідно установа не мала можливості його постійно забезпечувати можливість працевлаштування. Однак від початку перебування в цій установі був залучений до роботи на території на добровільній основі без будь-якого утиску, за власним бажанням. Працював на посаді лаборанта КВО та в котельні, що знаходиться у виробничій зоні, до моменту подачі клопотання про УДЗ. Заперечень від адміністрації на його роботу не було, оскільки він сумлінної її виконував. Прокурор в суді першої інстанції звертав увагу, що було з його сторони порушення режиму, бо у нього було вилучено брагу (алкоголь), однак покликання прокурора є необгрунтованим.

Апелянт наголошує, на своєму сумлінному ставленні до праці та спробі виправитися, але йому, як сироті важко довести свою правоту. Не заперечує, що був неодноразово засудженим, але просить врахувати всі пом`якшуючі обставини та призначити менш суворе покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 09.06.2017 Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.12.2016 по день набрання вироком законної сили (11.07.2017) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок терміну покарання - 29.12.2016, кінець терміну покарання - 17.12.2020.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, заохочувався 4 рази, до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази, однак згідно вимог КВК України стягнення і передбаченому законом порядку погашені та достроково зняті, адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 81 КК України, як такому, що став на шлях виправлення.

З телефонного повідомлення представника ДУ «Личаківська ВК №30» вбачається, що ОСОБА_6 відбув покарання та звільнений, відповідно не може бути присутнім в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності із ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 107 КВК України, належне виконання законних вимог представників адміністрації виправної колонії та дотримання встановлених норм щодо порядку і умов відбування покарання є обов`язковим для засуджених упродовж усього строку відбування ними покарання.

Приймаючи рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України суд повинен брати до уваги не лише доводи клопотання засудженого, а й інші дані щодо засудженого у їхній сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 відбував покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2017, за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України, яким був засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.12.2016 по день набрання вироком законної сили (11.07.2017) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок терміну покарання є 29.12.2016, кінець терміну покарання - 17.12.2020.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_6 , який засуджений за вчинення тяжкого злочину, за ч.2 ст. 186 КК України, характеризувався посередньо, у нього це вже шоста судимість, після звільнення з місць позбавлення волі; на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. Тому наявність у засудженого ОСОБА_6 п`яти заохочень на думку суду першої інстанці не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Відповідно адміністрація Личаківської ВК № 30 не надала достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення

На думку колегії суддів, станом на 04.06.2020 судом першої інстанції по дані справі було прийнято законне та обгрунтоване рішення.

Покликання апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано його сумлінна праця та заохочення, не відповідають дійсності, оскільки це було предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 04.06.2020 щодо відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Головуючий:

Судді: