Номер провадження: 11-сс/813/364/21
Номер справи місцевого суду: 947/3566/21 1-кс/947/1229/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, поданою в порядку ст. 303 КПК України -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, поданою в порядку ст. 303 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги потрібно відмовити, так як ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання, оскільки зазначене свідчить про фактичне непідтримання останнім скарги, недоведення викладених у скарзі обставин.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та призначити новий розгляд його скарги щодо бездіяльності прокурора в суді першої інстанції. Вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована і не відповідає вимогам КПК України, оскільки є ухвалою, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами та постановлена з порушенням встановленого законом порядку. Просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , однак в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

У відповідності до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Дослідженням наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Розглянувши скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги, мотивуючи своє рішення тим, що заявник неодноразово в судове засідання не з`являвся, в той час як відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, явка скаржника або ж представника у вказаній категорії справ є обов`язковою під час розгляду скарги.

Такий висновок слідчого судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», є правильною практика судів, які керуються ч. 3 ст. 306 КПК України, яка визначає, що розгляд скарг, зокрема на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її захисника або представника.

Отже, враховуючи те, що скаржник тричі не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду його скарги, у судове засідання суду першої інстанції, відмова у задоволенні скарги районного суду, є такою, що узгоджується з вимогами КПК України.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не зацікавлений в розгляді скарги ОСОБА_5 та завчасно не сповістив останнього про розгляд скарги, спростовуються судовими матеріалами за скаргою.

Так, скаржник, будучи належним чином повідомленим судом в телефонному режимі про час і місце розгляду його скарги, прибув 04.02.2021 року до слідчого судді та в судовому засіданні заявив клопотання для ознайомлення його з матеріалами справи за його скаргою на бездіяльність прокурора, яке було задоволено слідчим суддею та оголошено перерву у розгляді скарги для надання матеріалів провадження ОСОБА_5 для ознайомлення(а.п.28-30).

Однак, як вбачається з доповідною записки секретаря судового засідання (а.п.32), ОСОБА_5 до закінчення робочого дня 04.02.2021 року не виявив бажання ознайомлюватися з матеріалами провадження за його скаргою і залишив приміщення суду.

В подальшому, відповідно до листа, направленого на електронну адресу ОСОБА_5 від 05.02.2021 року, скаржник повідомлений про розгляд скарги, який відбудеться 05.02.2021 року о 15 годині 30 хвилин в приміщенні Київського районного суду м. Одеси (а.п. 34), до суду не з`явився.

Відповідно до телефонограми, секретарем судового засідання здійснювались спроби повідомлення в телефонному режимі ОСОБА_5 про дату та час розгляду його скарги на бездіяльність прокурора, яка була призначена на 08.02.2021 року на 15.00 годину, однак ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідав (а.п. 40), окрім цього, на електронну адресу скаржника був направлений лист з повідомленням про розгляд його скарги, призначений на 08.02.2021 року на 15.00 годину (а.п. 42-43).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 15.00 годину 08.02.2021 року не з`явився, причин неявки не повідомив суду, слідчий суддя відклав розгляд скарги на 09.02.2021 року на 14.00 годину, після чого на електронну пошту ОСОБА_5 було направлено листа з повідомленням дати та часу розгляду скарги, а саме 09.02.2021 року о 16.00 годині (а.п. 45-46). Також цього дня секретарем судового засідання здійснювались спроби в телефонному режимі повідомити скаржника про розгляд його скарги, однак ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідав (а.п. 47).

Крім того, слід зазначити, що саме ОСОБА_5 було подано скаргу до суду, ним же було заявлено клопотання в судовому засіданні про ознайомлення з матеріалами провадження, і саме з метою ознайомлення його з матеріалами слідчий суддя оголосив перерву у розгляді скарги, а тому не можна вважати, що вказана особа не була обізнана про існування такої скарги, хід її розгляду та певного часу її розгляду судом.

Наведене підтверджує обґрунтування висновків суду першої інстанції та свідчить про безпідставність доводів поданої апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність доводів апеляційної скарги про, начебто, порушення слідчим суддею прав скаржника, оскільки, як вбачається з наведених матеріалів провадження, слідчим суддею було вжито всіх передбачених законом заходів для розгляду скарги у суворій відповідності до вимог діючого КПК України, в тому числі за участю скаржника, в той же час скаржник ОСОБА_5 у порушення вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не з`явився у судові засідання до слідчого судді для розгляду його скарги та не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин поданої скарги

Не може погодитися апеляційний суд і з доводами апеляційної скарги про, начебто, ненадання йому судом матеріалів провадження для ознайомлення, оскільки із тексту апеляційної скарги вбачається, що скаржник не звернувся до канцелярії суду з цією метою, як це визначено КПК України.

Таким чином, скаржник, з одного боку, своєю процесуальною поведінкою перешкоджав слідчому судді у розгляді його скарги у відповідності до вимог закону, виходячи із передбачених ч. 2 ст. 306 КПК України скорочених строків розгляду скарги (протягом семидесяти двох годин з моменту надходження скарги до суду), з іншого ж, подав апеляційну скаргу, в якій витлумачив ці обставини у такий спосіб, що зазначені порушення закону допущено не ним, а судом.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_5 необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4