ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/501/20 Номер провадження 11-кп/814/317/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
цивільного відповідача ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000128, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 - представника в інтересах ОСОБА_14 на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_9 про вирішення долі речових доказів.

Приймаючи таке рішення, суд вказав, що клопотання представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_9 не підлягає до задоволення, оскільки речові докази, які зазначені представником у клопотанні повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Крім цього, зазначив, що чинним КПК України не передбачено негайне виконання вироку в частині скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту та негайного повернення власнику майна.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу про вирішення долі речових доказів, а саме допустити до негайного виконання вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року в частині скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, який згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 02.04.2020 накладений на майно автомобіль марки «DAF»д.н.з. НОМЕР_1 до якого був приєднаний напівпричіп марки «Shmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , відеореєстратор марки «MiDashCAM 1S» серійний номер 519 та флеш-накопичувач об`ємом 32 Гб, та повернення вказаного майна власнику ОСОБА_14 .

Посилається на те, що до набрання вироком законної сили, власник майна не має можливості ним користуватися, що з урахуванням перегляду вироку в апеляційному порядку, обмежує його у користуванні своєю власністю на значний термін.

Звертає увагу, що арешт майна не застосовувався для забезпечення цивільного позову чи відшкодування шкоди завданої злочином. Арешт було застосовано з метою збереження речових доказів, а у випадку з автомобілем, для проведення експертизи.

Однак у кримінальному провадженні експертизи щодо вантажного автомобіля призначено не було. При розгляді справи в суді першої інстанції, вантажний автомобіль як речовий доказ не досліджувався, а тому арешт не мав необхідності як і зберігання вказаного майна.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_9 , цивільний відповідач ОСОБА_14 підтримали подану в інтересах останнього апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених.

Прокурор, потерпілі та їхні представники заперечили проти задоволення скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 висловив свою думку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_9 про вирішення долі речових доказів, у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року визнано винуватим та засуджено ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Частково задоволено позов ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ФОП ОСОБА_14 , третя особа ОСОБА_8 та стягнуто з ФОП ОСОБА_14 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди документально підтверджені витрати в сумі 32 342,20 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 250 000 грн, судові витрати в сумі 8 100 грн, а всього в сумі 290 442, 20 грн., а з ФОП ОСОБА_14 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди документально підтверджені витрати в сумі 20 785 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 250 000 грн, судові витрати в сумі 7 311, 31 грн, а всього в сумі 278 096, 31 грн.

Окрім цього, даним вироком скасовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту, який згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2020 та ухвал Октябрського районного суду м. Полтави від 02.04.2020 накладений на майно, а саме: на автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль марки DAF» д.н.з. НОМЕР_1 до якого був приєднаний напівпричіп марки «Shmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , відеореєстратор марки «Мі DashCam 1S» серійний номер 519 та флеш-накопичувач об`ємом 32 Гб.

Вказано речові докази: DVD-диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , відеореєстратор марки «Мі DashCam 1S» серійний номер 519 та флеш-накопичувач об`ємом 32 Гб - повернути власнику ОСОБА_14 (Т.1 а.с. 203-204); напівпричіп марки «Shmitz» д.н.з. НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_14 (Т.1 а.с. 201); автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» д.н.з. НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_15 (Т.1 а.с. 203-204, 207).

В подальшому адвокат ОСОБА_9 представник в інтересах цивільного відповідача ФОП ОСОБА_14 звернувся до районного суду з клопотанням, в якому ставив вимоги щодо допущення до негайного виконання вказаного вироку в частині вирішення питання речових доказів та повернення майна власнику ОСОБА_14 .

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд має право вирішувати питання, зокрема про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

При цьому слід звернути увагу, що в розумінні положень наведеної статті, судом вирішуються питання, що виникають при виконанні вироку, який вже набрав законної сили.

Поміж тим, станом на момент розгляду клопотання адвоката ОСОБА_9 районним судом, вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року не набрав законної сили, оскільки не пройшов строк на його апеляційне оскарження.

З аналізу положень ст. 534 КПК України вбачається, що негайно виконуються після їх проголошення в залі судового засідання лише виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти.

У відповідності до положень ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що клопотання представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_9 не підлягало задоволенню, а його вимоги щодо негайного виконання вироку, який не набрав законної сили, в частині повернення речових доказів майна власнику ОСОБА_14 , не ґрунтуються на законі.

На підставі наведеного, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 як представника в інтересах цивільного відповідача ФОП ОСОБА_14 залишити без задоволення, а ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4