Справа № 203/3299/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000071,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, в якому прокурор просив накласти арешт на майно, вилучене під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Перевіривши викладені в клопотанні доводи та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000071, відомості за яким внесено до ЄРДР 12.01.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.362 КК України, за фактом здійснення несанкціонованих дій з інформацією, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, що призвело до її витоку.
Під час досудового розслідування встановлено, що особи в мережі Інтернет, а саме в месенджері «Телеграм» (через канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за попередньою змовою зі службовими особами правоохоронних органів (НП України та ДПС України), розповсюджують інформацію з обмеженим доступом, а саме конфіденційну інформацію щодо окремих осіб, отриману в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» та Інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», а також інформацію, що становить банківську таємницю із банківської системи АТ КБ «ПриватБанк» - ПК «Телефония».
Встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльністю по збору і розповсюдженню конфіденційної інформації причетний ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_4 , використовуючи месенджер «Телеграм» спілкується із особами, які мають бажання отримати конфіденційну інформацію щодо окремих осіб; надсилає клієнтам прайс-лист, де зазначено вартість послуг; домовляється про обсяг необхідної інформації та загальну ціну за неї; після отримання оплати зв`язується із службовими особами правоохоронних органів та працівників банківських установ, що мають доступ до відповідних інформаційних систем та отримує від них відповідну інформацію; отриману інформацію пересилає клієнту.
13.08.2021 року було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Iphone 11 з imei 1: НОМЕР_1 та іmеі 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку із абонентським номером НОМЕР_3 ;
-банківська картка АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 ;
-банківська картка Райффайзен Банк Аваль НОМЕР_5 ;
-жорсткий диск, вилучений із системного блоку комп`ютера, марки HITACHI, моделі HDT25025VLA380, із серійним номером R1EKK89F, об`ємом 250 GB;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку білого кольору із написом на ній « НОМЕР_6 »;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку червоного кольору із написом на ній « НОМЕР_7 »;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку синьо-білого кольору із написом на ній « НОМЕР_8 »;
-аркуш паперу формату А4 із чорновими записами на ньому.

Постановою слідчого від 14.08.2021 року вказані вище речі та документи визнано речовими доказами та в поданому клопотанні слідчий просив накласти на них арешт з метою збереження як речових доказів.
Враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку речі та документи можуть містити в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, інформацію, що може підтвердити факт несанкціонованого втручання в систему зберігання даних, здійснення несанкціонованих дій з інформацією; бази даних, що передавались стороннім особам та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, інформація на вилучених мобільних телефонах може містити відомості про контакти ОСОБА_4 з іншими співучасниками кримінального правопорушення та інші відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення у вигляді аудіо, фото та відеофайлів, програм та інш.
Враховуючи, що за даними досудового розслідування розрахунок за отриману конфіденційну інформацію здійснювався безготівковим шляхом на банківські рахунки, що обслуговуються за допомогою банківських карток, є необхідність в накладенні арешту на вилучені у ОСОБА_4 банківські картки, з метою перевірки їх використання під час вчинення кримінального правопорушення.
Чорнові записи на вилученому аркуші паперу потребують перевірці на предмет наявної інформації, що має значення для досудового розслідування.
Таким чином, вилучені під час обшуку речі та документи відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України та на теперішній час існують підстави для арешту вилученого майна, з метою збереження як речових доказів.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованістть клопотання прокурора та необхідність його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000071 задовольнити.
Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на речі та предмети, вилучені 13 серпня 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон Iphone 11 з imei 1: НОМЕР_1 та іmеі 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку із абонентським номером НОМЕР_3 ;
-банківська картка АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 ;
-банківська картка Райффайзен Банк Аваль НОМЕР_5 ;
-жорсткий диск, вилучений із системного блоку комп`ютера, марки HITACHI, моделі HDT25025VLA380, із серійним номером R1EKK89F, об`ємом 250 GB;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку білого кольору із написом на ній « НОМЕР_6 »;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку червоного кольору із написом на ній « НОМЕР_7 »;
-сім-карта оператора мобільного зв`язку синьо-білого кольору із написом на ній « НОМЕР_8 »;
-аркуш паперу формату А4 із чорновими записами на ньому.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1