Провадження № 11-кп/824/2033/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повернуто прокурору,

В С Т А Н О В И Л А:
До Печерського районного суду м. Києва 09.08.2017 року надійшов обвинувальний акт про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду зі стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи ухвалу, суд зазначив, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до кримінальних проступків відповідно до змін до КК України, внесених ЗУ № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, що набрав чинності з 01.07.2020 року, обвинувальний акт направлений до суду до набрання чинності цим Законом та на момент набрання ним чинності не призначений до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що судом помилково застосовано положення п.п.5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, не є проступком.
Обвинувачений та його захисник, потерпіла та представник потерпілої до суду не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлені.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, який набув чинності 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, введено поняття кримінального проступку.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За вимогами п.п.5 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 1 ст.286 КК України передбачає покарання винній особі у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст.12 КК України не може бути визнано кримінальним проступком, оскільки розмір такого виду основного покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України, як штраф перевищує три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який визначений для класифікації кримінального правопорушення як кримінальний проступок.
Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, не є кримінальним проступком, судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, є незаконним.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального законодавства, а ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції.
Керуючись ст.404,405,407,412,415, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя