КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1076/17
Провадження № 1-кп/534/3/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000041 від 15 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 15 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про відмову від обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України і на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , оскільки вона його давно пробачила і не бажає підтримувати обвинувачення в суді.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої, зазначив, що у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення щодо ОСОБА_4 , кримінальне провадження необхідно закрити.

Обвинувачений підтримав думку прокурора, не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що потерпіла просить закрити провадження з нереабілітуючих підстав.

Суд, заслухавши потерпілу, думку прокурора та обвинуваченого та його захисника, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Положеннями ч. 4ст. 26 КПК України визначено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

У зв`язку із закриттям провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практ икою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що потерпіла ОСОБА_6 відмовилася від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі, жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має; той факт, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення і обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 284 ,369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000041 від 15 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1