Номер провадження: 11-кп/813/1274/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001248 від 17 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.5 ст.191 КК України, повернутий прокурору,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001248 від 17 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.5 ст.191 КК України, повернутий прокурору.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому не вказана кваліфікація дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , а саме, за якими кваліфікаційними ознаками з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та не конкретизовано, які дії ОСОБА_8 кваліфіковані слідством за ч.1 ст.358 КК України, та які за ч. 5 ст.191 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції в мотивувальній частині оскарженої ухвали зазначив, що судовий розгляд розпочинається спочатку, при цьому, в протиріч собі, Київський районний суд м. Одеси надалі посилався на те, що кримінальне провадження розпочинається зі стадії підготовчого судового засідання.

Прокурор стверджує, що повернення обвинувального акту можливе лише на стадії підготовчого судового засідання, водночас, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 вже призначено до судового розгляду.

Також прокурор вважає, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що підтверджено попереднім складом суду першої інстанції.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_10 , представники потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання Одеського апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, причин неприбуття не повідомили, з клопотаннями про відкладення судового розгляду не зверталися.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення учасників апеляційного розгляду про час та місце судового засідання, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченого, захисника та представників потерпілого.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Щодо висновків районного суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки у ньому не вказана кваліфікація дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 .

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Апеляційний суд зазначає, що встановлення дійсних фактичних обставин кримінального провадження та їх відповідність або невідповідність викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам здійснюється в процесі проведення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до Глави 28 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження судом та надання належної оцінки доказам, зібраним під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

За таких обставин посилання суду на неконкретність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення (Т.1 а.к.п.7-8) можливо зрозуміти, які дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України та які за ч.5 ст.191 КК України.

Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України з посиланням на неконкретизацію в обвинувальному акті дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.358 КК України та за ч.5 ст.191 КК України, оскількив даному випадку суд фактично вдався до оцінки доказів та кваліфікації дій обвинуваченого. Крім того, поза увагою суд залишив вимоги процесуального закону відносно того, що суд має розглядати обвинувальний акт в межах висунутого обвинувачення, а питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого має вирішуватися за результатами судового розгляду.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам п.5) ч.2 ст.291 КПК України не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 на стадії судового розгляду відбулася заміна складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року, суддя ОСОБА_13 , у зв`язку зі звільненням з посади, був замінений на суддю ОСОБА_1 .

Між тим, згідно з матеріалами кримінального провадження, 26.06.2017 року ухвалою колегії суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_13 кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було призначене до судового розгляду.

Проте, як убачається зі змісту вступної частини оскарженої ухвали, 22.03.2021 року колегією суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 був проведений у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Зазначені положення КПК України вказують на те, що, у разі заміни судді іншим суддею з початку розпочинається судовий розгляд, а не підготовче провадження, які є самостійними стадіями судового провадження.

Апеляційний суд зазначає, що Главою 28 КПК України, яка регулює судовий розгляд, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції взагалі не мав повноважень для повернення обвинувального акту прокурору, що, як наслідок, призвело до порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію статей 7, 9 КПК України

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону під час судового розгляду, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з направленням обвинувального акту відносно ОСОБА_8 на новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001248 від 17 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.5 ст.191 КК України, повернутий прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001248 від 17 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.5 ст.191 КК України, в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4