Справа № 739/1063/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/97/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.020.270.190.000.215, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 06.02.2007 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 12.12.2008 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. 12.06.2013 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 04.06.2013;

- 28.03.2019 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 02.10.2019 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. ч. 1, 2 ст. 185, 70 КК України до 6 місяців арешту, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

07 серпня 2020 року, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_6 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисним мотивом, діючи умисно та повторно, прийшов до господарства ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , звідки з-під навісу, шляхом вільного доступу, таємно викрав корзину зчеплення для автомашини «ГАЗ 53», вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 26 серпня 2020 року № 3936/20-24, складає 2565 грн., чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на вказану суму.

ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 980 грн. 64 коп. за проведення судової експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі; в іншій частині вирок суду залишити без змін. Вказує, що суд першої інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного. Звертає увагу, що ОСОБА_6 вже притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності. За останні вчинені крадіжки йому вже призначалося покарання у виді арешту на строк 3 і 6 місяців відповідно, однак на шлях виправлення він не став, вчинивши аналогічний злочин. Отже, призначення обвинуваченому покарання у виді арешту не сприятиме його виправленню, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, зловживає спиртним, за місцем проживання характеризується посередньо.

Інші учасники судового провадження апеляційні скарги на вирок місцевого суду не подавали.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування і місцевим судом за ч. 2 ст. 185 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

У той же час, згідно зі ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання місцевий суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є умисним корисливим нетяжким злочином, та особу обвинуваченого. ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, здебільшого за вчинення злочинів проти власності. Обвинуваченому вже двічі призначалося покарання у виді арешту на строк 3 і 6 місяців відповідно, однак на шлях виправлення він не став, вчинивши через 3 місяці після відбуття останнього покарання аналогічний злочин - крадіжку. Викладене свідчить, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді арешту не сприятиме його виправленню, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд також бере до уваги, що обвинувачений ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того, за останній час щодо ОСОБА_6 поліцейськими Новгород-Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області було складено 8 протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил адміністративного нагляду, придбання самогону та інших спиртних напоїв домашнього вироблення, куріння тютюнових виробів і розпивання алкогольних напоїв у заборонених місцях.

Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 420, 426 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, визнати його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4