Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9624/20
У Х В А Л А

03 червня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002295 від 08.07.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

27.08.2020 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 08.10.2020 року справу було призначено до судового розгляду.
За протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями та розпорядження керівника апарату Подільського районного суду м. Києва №953 від 22.03.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_7 справу передано судді ОСОБА_1 .
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд повернути обвинувальний акт відносно свого підзахисного прокурору, посилаючись на те, обвинувальний не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вказує, що обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення, а з пред`явленого обвинувачення неможливо встановити, яку саме норму Правил безпеки дорожнього руху порушив ОСОБА_5 , під час керування яким транспортним засобом допустив порушення такої норми та чи враховано слідчим той факт, що ОСОБА_5 взагалі керував транспортним засобом.
Окрім того вказує, що реєстр матеріалів не містить запису про внесення відомостей в ЄРДР, а отже всі слідчі дії проведені незаконно.
Також зазначила, що обвинувальний акт складено начальником відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 та затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 , однак із постановою про визначення групи слідчих та прокурорів сторону захисту ознайомлено не було.
Прокурор вважає клопотання захисника необґрунтованим, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні.
Потерпілий підтримав думку прокурора та просив відмовити у поверненні обвинувального акта прокурору.
Розглянувши клопотання, заслухавши обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, потерпілого, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч. 1 ст. 337 КПК України).
Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта, а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч. 1 ст. 348 КПК України).
Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.
За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як убачається з реєстру, вказані вимоги при складанні реєстру виконані, і це не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні вимог ст.109, 291 КПК України.
У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення, окрім вказівки на статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і, водночас, без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Так, обвинувальний акт складений начальником відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 та затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 .
Твердження сторони захисту про те, що із постановою про призначення групи слідчих та прокурорів ознайомлено не було, в реєстрі відомості до ЄРДР за фактом вчинення даного кримінального правопорушення відсутні, є передчасними, і жодним чином не впливають на невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Оцінка таким доводам може бути надана судом після вивчення доказів кримінального провадження, що не може бути вчинено на даній стадії судового процесу.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 291 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002295 від 08.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1