Справа № 638/9483/21
Провадження № 1-кп/638/1288/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника-ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 05 лютого 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно працевлаштованого, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який має на утриманні інших осіб, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2017 року ОСОБА_4 отримав дозвіл на зберігання зброї - пістолета ПМР, калібру 9 мм № НОМЕР_1 , був обізнаним про вимоги чинного законодавства, що регулюють порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів.

11 квітня 2000 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , діючи на підставі дозволу № 002118 від 19 лютого 2002, виданого Головним управлінням адміністративної служби міліції Міністерства внутрішніх справ України, перебуваючи у м. Харкові, придбав в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЯГДВЕЛЬТ-Україна» мисливську вогнепальну нарізну зброю - мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 ».

19 лютого 2002 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , діючи на підставі дозволу № 002511 від 19 лютого 2002 року, виданого Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, перебуваючи у м. Харкові, придбав в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СОБР» мисливську вогнепальну нарізну зброю - мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 ».

Придбавши за вищевказаних обставин мисливську вогнепальну нарізну зброю мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 » ОСОБА_6 отримав дозволи на зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв № 1700 та № НОМЕР_4 , таким чином на законних підставах отримав право володіти, зберігати, переносити, перевозити мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 », які зберігав.

ОСОБА_4 , не маючи відповідних дозволів на володіння мисливським карабіном «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та мисливським карабіном «Сайга- МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 », будучи особою обізнаною з діючим законодавством, яке регламентує порядок носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передачу чи збут вогнепальної зброї, зокрема, з положеннями додатку № 1, затвердженого п. 1 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 07 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до яких: придбана мисливська вогнепальна нарізна, гладкоствольна зброя, основні частини зброї, охолощена, пневматична зброя, холодна зброя (крім холодної зброї - мисливських ножів, які придбані власниками мисливської вогнепальної зброї), пристрої протягом десяти днів з дня придбання мають бути зареєстровані в органах поліції за місцем проживання власника з одержанням дозволу на її зберігання, носіння; зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані; дозволяється за погодженням з органами поліції, де зареєстрована зброя, основні частини зброї та пристрої, тимчасове їх зберігання без права використання в іншого члена сім`ї або найближчої близької особи, а в разі їх відсутності - в органах поліції або в інших громадян, які мають відповідні дозволи на зберігання особистої зброї на час тривалого (понад три місяці) відрядження, перебування на військових зборах або проходження власником зброї строкової служби у Збройних Силах України при дотриманні встановлених правил її зберігання. В особових справах власників зброї робиться запис про передачу зброї, основних частин зброї на тимчасове зберігання; у разі втрати зброї, основних частин зброї, пристрою власник зобов`язаний негайно повідомити про це органи поліції за місцем встановлення факту втрати зброї та за місцем перебування її на обліку; громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України, і таким чином усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив незаконно без передбаченого законом дозволу, перенести та передати невстановленій досудовим розслідуванням особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) для переробки мисливську нарізну вогнепальну зброю - мисливські карабіни «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно з метою незаконної переробки вогнепальної зброї, на початку квітня 2020 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), працюючи водієм ОСОБА_6 та маючи вільний доступ до місця проживання останнього, а саме до будинку АДРЕСА_2 , в порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 07 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, вилучив із металевого сейфу, до якого мав вільний доступ, розташованого на другому поверсі при виході зі спальної кімнати до санітарного вузла зазначеного будинку мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 », після чого незаконно, без передбаченого законом дозволу, помістив їх до спортивної сумки та перевіз на автомобілі «Skoda Superb» сірого кольору до Торгового центру «Барабашово», який розташований за адресою: м. Харків, вулиця Академіка Павлова, 165, та на території торгового центру (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно передав вказану зброю невстановленій досудовим розслідуванням особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) для переробки шляхом внесення до їх конструкції конструктивних змін та надання мисливським карабінам властивостей багатоцільової нарізної вогнепальної зброї, дозволу на носіння, зберігання та придбання якої ОСОБА_4 не мав.

Отримавши від ОСОБА_4 для незаконної переробки мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 », невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у м. Харкові (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи з прямим умислом, у квітні 2020 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно, шляхом внесення до конструкції мисливського карабіну «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » конструктивних змін вилучила важіль механізму блокування ударно-спускового механізму карабіну при складеному прикладі, а також вилучила обмежувач відкритого секторного прицілу на прицільній планці, внаслідок чого мисливський карабін «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » набув ознак багатоцільової нарізної вогнепальної зброї, а також, шляхом внесення до конструкції мисливського карабіну «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 » конструктивних змін вилучила важіль механізму блокування ударно-спускового механізму карабіну при складеному прикладі, внаслідок чого мисливський карабін «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 » набув ознак багатоцільової нарізної вогнепальної зброї.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Торгового центру «Барабашово», який розташований за адресою: м. Харків, вулиця Академіка Павлова, 165 (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого п. 1 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 07 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, у квітні 2020 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з метою незаконного придбання вогнепальної зброї, достовірно знаючи, що внаслідок внесення змін до конструкцій мисливські карабіни «Сайга-МЗ» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_2 » та «Сайга-МЗ ЕХР-01» калібру 7,62x39 мм. з заводським номером « НОМЕР_3 » набули властивостей багатоцільової вогнепальної зброї, незаконно отримав їх від невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та без передбаченого законом дозволу перемістив до місця проживання ОСОБА_6 - будинку АДРЕСА_2 , і помістив їх до металевого сейфу, розташованого на другому поверсі при виході зі спальної кімнати до санітарного вузла.

23 липня 2020 року у період часу з 07 год. 17 хв. до 16 год. 47 хв. працівниками Служби безпеки України під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за адресою: м. Харків, провулок Путилівський, будинок 9, виявлено та вилучено з металевого сейфу, розташованого на другому поверсі вищевказаного житлового будинку біля спальної кімнати, предмет зовні схожий на мисливський карабін «Сайга М3» з відтиском заводського маркування « НОМЕР_2 », який відповідно до висновку експерта № 148/6 від 02 жовтня 2020 року є вогнепальною зброєю - нарізним карабіном марки «Сайга М3» калібру 7,62 мм., до конструкції якого внесено зміни, а саме вилучено важіль механізму блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, а також вилучено обмежувач відкритого секторного прицілу на прицільній планці, внаслідок чого останній набув ознак багатоцільової нарізної вогнепальної зброї, перебуває у справному стані та придатний для проведення пострілів (стрільби), а також предмет зовні схожий на мисливський карабін «Сайга МЗ ЕХР-01» з відтиском заводського маркування « НОМЕР_5 », який відповідно до висновку експерта № 148/6 від 02 жовтня 2020 року є вогнепальною зброєю - нарізним карабіном марки «Сайга МЗ ЕХР-01» калібру 7,62 мм., до конструктивних змін якого внесено зміни, а саме вилучено важіль механізму блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, внаслідок чого останній набув ознак багатоцільової нарізної вогнепальної зброї, перебуває у справному стані та придатний для проведення пострілів (стрільби).

Між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , 10 червня 2021 року укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України, в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру від 10 червня 2021 року та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Враховуючи, що в ході судового слідства встановлено ряд обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , те, що зазначений злочин не є особливо тяжким, враховуючи беззастережне визнання ним своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому, відсутність тяжких наслідків, сприяння проведенню досудового розслідування та найшвидшому судовому провадженню, сторони угоди погодились на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку 2 роки із покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Також сторони угоди погодилистягнення з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення експертизи зброї за висновком експерта від 02 жовтня 2020 року № 148/6, які складають 2 941,92 грн.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості від 10 червня 2021 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали укладення угоди про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання, зазначив, що укладення угоди між сторонами було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.
Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся, не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним злочину за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. На уточнююче запитання суду ОСОБА_4 пояснив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним злочину, не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані органом досудового розслідування. Зазначив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України як пособництво незаконній переробці вогнепальної зброї.
Судом вивчались дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні.
Кримінальне провадження знаходиться на розгляді суду з 23 червня 2021 року, укладення угоди сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, а саме забезпеченню швидкого та повного судового розгляду, а відтак - відповідатиме суспільному інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).
Укладення угоди сторонами є добровільним, зміст та умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Як вбачається з умов угоди, сторонами узгоджено застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який не є особливо тяжким, наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має на утримані двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
За таких обставин суд вважає умови угоди в частині звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання такими, що не суперечать положенням КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.
Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та інші, викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, вважає визначений в угоді іспитовий строк тривалістю 2 роки, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам, визначеним ст. 75 КК України.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.
Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 2 941,92 грн., пов`язані з проведенням судової експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 337, 368-371, 374-376, 472, 474, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2021 року, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст. 263 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 263-1 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 2 941,92 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок одна гривня дев`яносто дві копійки).

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1