ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1842/21 Справа № 208/2907/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року було задоволено подання начальника ДУ Кам`янська виправна колонія (№34) та звільнено умовно-достроково від відбування покарання засуджену ОСОБА_7 на невідбутий термін 7 місяців 29 днів.
Як встановлено судом, 02 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_7 було засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 4 місяці. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року змінено в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та зменшено покарання у виді позбавлення волі до 7 років 4 місяці. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Початок строку відбування покарання 15 липня 2015 року. На момент звернення із клопотанням щодо застосування положень ст. 81 КК України засуджена відбула 3/4 частини строку покарання.
По прибуттю до виправної установи засуджена була працевлаштована, в роботі проявляє ініціативу, вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку не порушує, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась, має два заохочення, приймає активну участь у життєдіяльності виправної установи, має доньку та сина інваліда 3 групи, питання побутового влаштування засудженої вирішено позитивно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 , мотивуючи такі вимоги тим, що висновки суду про досягнення засудженою мети покарання та виправлення є передчасними та невідповідними фактичним обставинам справи та особу засудженої. Зокрема, прокурор зазначає, що попри позитивну характеристику засудженої з виправної установи, в ході судового засідання остання не виказувала щирого каяття у вчиненому особливо тяжкому злочині. Будь-який матеріалів, що свідчать про сумлінну поведінку засудженої за час відбування покарання, позитивних зрушень у свідомості ОСОБА_7 , активної участі в житті установи та відділення особова справа не містить, у зв`язку із чим прокурор вважає, що засуджена не готова до самокерованої поведінки, не довела своє виправлення і її звільнення в порядку ст. 81 КК України передчасне.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Засуджена проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечувала, посилалась на її безпідставність та необґрунтованість, просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів справи, 02 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_7 було засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 4 місяці. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року змінено в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та зменшено покарання у виді позбавлення волі до 7 років 4 місяці. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Початок строку відбування покарання 15 липня 2015 року. На момент звернення із клопотанням щодо застосування положень ст. 81 КК України засуджена відбула 3/4 частини строку покарання.
По прибуттю до виправної установи засуджена була працевлаштована, в роботі проявляє ініціативу, вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку не порушує, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась, має два заохочення, приймає активну участь у життєдіяльності виправної установи, має доньку та сина інваліда 3 групи, питання побутового влаштування засудженої вирішено позитивно.
В своїй апеляційній скарзі прокурор зазначає, що попри позитивну характеристику засудженої з виправної установи, в ході судового засідання остання не виказувала щирого каяття у вчиненому особливо тяжкому злочині. Будь-яких матеріалів, що свідчать про сумлінну поведінку засудженої за час відбування покарання, позитивних зрушень у свідомості ОСОБА_7 , активної участі в житті установи та відділення особова справа не містить, у зв`язку із чим прокурор вважає, що засуджена не готова до самокерованої поведінки, не довела своє виправлення і її звільнення в порядку ст. 81 КК України передчасне.
Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони спростовуються матеріалами особової справи, відповідно до якої вбачається, що засуджена за час відбування покарання характеризується позитивно, повністю дотримується всіх вимог відбування покарання та режиму утримання, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась, стягнень не має, що підтверджується довідкою про заохочення та стягнення, виконавчих листів в бухгалтерії виправної установи на засуджену немає, в період з 2016 року по 2021 року постійно працювала, що підтверджується довідкою про нарахування засудженій заробітної плати, відповідно до висновку та опитувального листа адміністрації виправної установи засуджена довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4