1Справа № 335/3410/20 1-кс/335/1509/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявників адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, поданої в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, поданої в порядку ст. 303 КПК України, яку заявники мотивували наступним.
Об`єднане кримінальне провадження № 0000951 від 22.04.2013 року було відкрито за ч. 1 ст. 345, 356, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 187 КК України. Зазначене кримінальне провадження утворилося внаслідок об`єднання декількох кримінальних проваджень, які перебували під процесуальним керівництвом Запорізької місцевої прокуратури № 3.
Після неодноразових скарг, клопотань та візитів на особисті прийоми до керівництва прокуратури області, об`єднане кримінальне провадження було передано для подальшого досудового розслідування до СУ ГУНП в Запорізькій області.
При цьому, ГУНП в Запорізькій області повідомило офіс бізнес-омбудсмена, куди зверталися потерпілі за допомогою, що все гаразд, всі необхідні заходи вживаються.
Однак зазначена інформація не відповідала дійсності, кримінальне провадження не розслідувалось, тим самим ГУНП в Запорізькій області порушено Меморандум про партнерство та співробітництво між Радою бізнес-омбудсмена і Національною поліцією від 07.09.2016 року, повідомивши неправдиві відомості.
До злочинців не було вжито жодних заходів, оперативно-розшукові дії щодо встановлення осіб, які захопили територію і майно, проводилися лише формально, клопотання потерпілих ігнорувалися, а ухвали слідчого судді (у тому числі про надання дозволу на обшук) не виконувалися.
Замість цього постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 04.09.2020 року кримінальне провадження № 0000951 від 22.04.2013 року в частині вчинення організованою групою 21-22.01.2018 року на територію цілісного майнового комплексу автостоянки № 22 ( АДРЕСА_1 ), захоплення об`єктів нерухомості, автомобілів, вчинення 08.07.2018 року насильницького опору працівниками патрульної поліції, погроз вбивством - було закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення.
20.11.2020 року прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про визначення органу, який в подальшому буде проводити розслідування у формі дізнання, а кримінальне провадження було спрямовано до районної поліції.
Проте, ніякого розслідування не ведеться. 26.02.2021 року слідчим суддею було скасовано постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 04.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000951 від 22.04.2013 року в частині вчинення організованою групою 21-22.01.2018 року збройного нападу на територію цілісного майнового комплексу автостоянки № 22 ( АДРЕСА_1 ), захоплення об`єктів нерухомості, автомобілів, вчинення 08.07.2018 року насильницького опору працівникам патрульної поліції, погроз вбивством.
01.03.2021 року потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до прокуратури Запорізької області з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України про виконання вимог ст. 217 КПК України і негайного визначення підслідності кримінального провадження за СУ ГУНП в Запорізькій області. Але, вказане клопотання проігноровано.
Оскільки за правилами ст.ст. 216, 217 КПК України злочини, вчинені щодо потерпілих, повинні розслідуватися органами Національної поліції в формі досудового розслідування, заявники вважають, що правила глави 25 КПК України у цьому випадку застосовані не можуть бути. Відтак, прокурор Запорізької області або інша уповноважена особа прокуратури Запорізької області повинні були визначити підслідність кримінального провадження. Враховуючи те, що раніше стан здійснення розслідування районною поліцією було визнано незадовільним, прокурором Запорізької області повинно було бути прийнято рішення про визначення підслідності за ГУНП в Запорізькій області.
Таким чином, посилаючись на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 просили зобов`язати прокурора Запорізької області припинити бездіяльність у кримінальному провадженні № 0000951 від 22.04.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 345, 356, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: винести постанову про визначення підслідності кримінального провадження за СУ ГУНП в Запорізькій області; надати органу досудового розслідування СУ ГУНП в Запорізькій області письмові вказівки про повне задоволення всіх без винятку клопотань потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_3 і проведення відповідних слідчих і процесуальних дій.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та представник заявників адвокат ОСОБА_8 на задоволення скарги наполягали.
Прокурор, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури у судове засідання, однак, його неявка, відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи скарги не визнав, просив у задоволенні скарги відмовити.
Дослідивши подану скаргу та надані докази, вислухавши заявника, представника заявників та прокурора, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Нормами ст.ст. 3, 8, 55, 64 Конституції України встановлено засади верховенства права - що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов і обмежень.
Згідно ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Конституційний Суд України у рішенні від 23.05.2001 року № 6-рп/2001 зазначив, що права на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина. У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30.06.2009 року у справі № 1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли, слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Статтею 220 КПК України передбачено, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надіслати її.
В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності свої дій.
Відповідно до статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які, зокрема, полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
В ході розгляду скарги встановлено, що 01.03.2021 року потерпілі у кримінальному провадженні № 0000951 від 22.04.2013 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до прокуратури Запорізької області з клопотанням, що містило вимоги про прийняття вищезазначеного кримінального провадження до провадження слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області, про що їх повідомити негайно; про вчинення слідчих дій, про які потерпілі просили починаючи з 2018 року (відповідні клопотання містяться в матеріалах справи) та про результати розгляду клопотань, повідомити потерпілих за електронною адресою.
Також встановлено, що відповідно до наказу Офісу Генерального Прокурора № 414 від 11.09.2020 року, перейменовано без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу «Прокуратура Запорізької області» у «Запорізька обласна прокуратура».
Станом на час розгляду скарги доказів належного розгляду клопотання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 01.03.2021 року уповноваженими особами Запорізької обласної прокуратури слідчому судді не надано та не надіслано.
Прокурором, який приймав участь у справі також не надано доказів на підтвердження дотримання вимог ст. 220 КПК України при розгляді клопотання заявників від 01.03.2021 року.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Надаючи оцінку вимогам скарги щодо бездіяльності уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання від 01.03.2021 року, слідчий суддя виходить з положень статті 220 КПК України, за змістом якої клопотання потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та про результати розгляду повідомити особі, яка заявила клопотання.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, прокурор - це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє в межах своїх повноважень.
Повноваження прокурора у кримінальному провадженні визначені у ст. 36 КПК України. Згідно з частиною 5 зазначеної норми процесуального закону Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
Тобто положеннями ч. 5 ст. 36 КПК України передбачено право прокурора вищого рівня приймати процесуальні рішення та вчиняти процесуальні дії не будучи прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що на сьогодні слідчому судді не надані докази на підтвердження того, що клопотання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 01.03.2021 року розглянуто в порядку ст. 220 КПК України, зокрема, відсутнє процесуальне рішення прокурора, прийняте за результатами його розгляду, а тому слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_3 викладені в скарзі на бездіяльність прокурора, є обґрунтованими.
З огляду на викладене, враховуючи, що клопотання потерпілих від 01.03.2021 року залишилося не розглянутим, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру розглянути клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 01.03.2021 року у встановлений ст. 220 КПК України строк та повідомити їх про результат прийнятого процесуального рішення.
При цьому, скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в частині зобов`язання прокурора Запорізької області винести постанову про визначення підслідності кримінального провадження за СУ ГУНП в Запорізькій області задоволенню не підлягає, оскільки прокурор відповідно до ст. 36 КПК України є самостійним у здійсненні своєї діяльності.
Щодо вимог заявників про зобов`язання надання органу досудового розслідування - СУ ГУНП в Запорізькій області як то надати вказівки та виконати слідчі і процесуальні дії у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відтак, скарга є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру розглянути клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_3 від 01.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000951 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2013 року у встановлений ст. 220 КПК України строк та повідомити їх про результат прийнятого процесуального рішення.
В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.03.2021 року.
Повний текст виготовлений 02.04.2021 року.
Копію ухвали надати заявникам та направити для виконання до Запорізької обласної прокуратури, що розташована за адресою: 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-а.

Слідчий суддя ОСОБА_1