У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000636 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст.187 КК України

-продовжено строк тримання під вартою до 18 серпня 2021 року включно.
Учасники судового провадження:
прокурор : ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 18 серпня 2021 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.

Вважає, що до нього цілком можливо було застосувати цілодобовий домашній арешт, не порушуючи норми КПК.

Стверджує, що усі ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, але судом не перевірялись та не аналізувались

Зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, тоді як може бути застосовано такий запобіжний захід, як домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання, міцні родинні зв`язки та не має намірів ухилятись від суду.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2020 року за № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України.
08 червня 2021 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, оскільки у судовому засіданні підтверджено достатніми та відповідними доводами, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_5 наявні ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Так, судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000636 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України., продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у даному кримінальному провадженні, переховування від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , не має міцних соціальних зв`язків, родини і утриманців проживає разом з матір`ю, співмешканкою та її дітьми, однак вказані родинні зв`язки не змогли стримати ОСОБА_5 від вчинення злочинів, у яких його обвинувачують та кримінальне провадження щодо яких зараз розглядаються у суді, а тому вказані соціальні зв`язки, є недостатніми і для попередження можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочин проти власності, перебував в місцях ув`язнення, де відбував покарання. Крім цього, два обвинувальних акти відносно ОСОБА_5 за злочини проти життя та здоров`я особи, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, вже перебувають на розгляді в Миколаївському районному суді Миколаївської області.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів також проти життя та здоров`я особи та проти власності, а тому суд вірно врахував і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного заробітку, а отже і стримуючих факторів, як від вчинення нового злочину.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить обвинувачений в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Твердження апеллянта про те, що до нього цілком можливо було застосувати цілодобовий домашній арешт, не порушуючи норми КПК, не заслуговує на увагу та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Посилання обвинуваченого на дані про його особу, а саме що він має постійне місце проживання, міцні родинні зв`язки та не має намірів ухилятись від суду, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , а від так, і для задоволення його апеляційної скарги.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2021 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст.187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 18 серпня 2021 р. включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: