Справа № 724/577/20
Провадження № 1-кп/724/10/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
представника потерпілої: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження №0000030 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пашківці, Хотинського району Чернівецької області, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , не працює, не одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, освіта професійно-технічна, перебуває на військовому обліку, раніше не судимий,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.02.2019 та на підставі виконавчого листа №05-62-114 від 20.06.2019, ОСОБА_6 зобов`язаний сплачувати ОСОБА_4 аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1050,00 грн. щомісячно на кожного, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Достовірно знаючи про встановлений судом обов`язок сплачувати аліменти, ОСОБА_6 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим та не вживаючи офіційних заходів до працевлаштування, однак отримуючи дохід від зайняття особистим селянським господарством та від переданих в оренду особистих земельних ділянок, порушуючи ч.2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період часу з 26.03.2019 по листопад 2019 (включно), що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів, та з 01.01.2020 по березень 2020 (включно), що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів, встановлені судом аліменти умисно, протиправно не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості перед ОСОБА_4 на загальну суму в розмірі 34563,00 грн.

Після оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, та погодився давати суду покази.

Так, обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що розлучився з дружиною і діти залишилися проживати з останньою. ОСОБА_6 привозив дітям продукти харчування, купив мобільні телефони, забирав до себе на вихідні кожного тижня, допомагав чим міг. Таким чином, обвинувачений думав, що це все враховується як сплата аліментів. Потім його взяли на роботу водієм, щоб їздити в Італію і розвозити передачі. Однак восени 2019 року на кордоні обвинуваченого не пропустили та повідомили, що в нього є заборона у виїзді за кордон через заборгованість з аліментів. З цих підстав він телефонував до державного виконавця ОСОБА_10 і вона повідомила його, що необхідно сплачувати заборгованість. Пізніше в кінці 2019 року до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що необхідно сплатити аліменти. Також пояснив, що він ніде не працює, оскільки здійснює догляд за тіткою. Крім того вважав, що надані продукти та подарунки дітям (ноутбук, два телефони) враховуються як оплата аліментів. Повідомив, що не приймав участі у розгляді справи про стягнення з нього аліментів, однак не зміг пояснити ту обставину, на якій підставі його інтереси у справі про стягнення аліментів приймав представник. Щодо автомобіля Мерседес пояснив, що даним автомобілем користувався на протязі тижня, а потім повернув його ОСОБА_11 . Щодо джерел доходів пояснив, що перебивається тимчасовими заробітками; тітка отримує велику пенсію і допомагає йому фінансово; він вирощує городину та утримує домашніх тварин; отримує за пай зерно. Також брав у брата трактор та допомагав сусідам. Пояснив, що не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки здійснює догляд за тіткою. Щодо сплати аліментів, пояснив, що поможливості сплатив 1000,00 грн. в грудні 2019 року (за наполяганням працівника поліції), потім позичив в орендаря земельної ділянки 12000,00 грн., з яких 11500,00грн. в квітні перерахував на погашення аліментів. Обвинувачений не відмовляється від сплати аліментів, коли в нього буде робота. Кошти на подарунки дітям надає йому тітка. Оскільки вона є заможною особою. Також перерахував дітям кошти перед школою в сумі 2000,00 грн. Підтвердив, що пропонував дружині кошти з метою вирішення даного питання мирним шляхом. Кошти на оплату адвоката також надає йому тітка.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що офіційно з обвинуваченим розлучені і спілкуються між собою лише з приводу дітей. Також повідомила, що після розлучення з обвинуваченим вона запропонувала останньому добровільно надавати допомогу, і в такому випадку вона не буде з нього стягувати аліменти. Однак ОСОБА_6 відмовився від цієї пропозиції, а сам відпочивав та купував різні автомобілі. Саме така поведінка обвинуваченого стала підставою для стягнення з нього аліментів на утримання дітей. При цьому звернула увагу, що сума аліментів не є надмірною. Також стверджує, що неодноразово пропонувала обвинуваченому взяти участь у підготовці дітей до школи, однак останній відмовлявся. При цьому обвинувачений постійно налаштовував дітей проти матері. Разом з цим потерпіла пояснила, що ніколи не створювала перешкоди в спілкуванні батька з дітьми і батько періодично забирав дітей до себе. Рішенням суду було призначено стягнення аліментів по 1050,00 грн. на кожну дитину. Обвинувачений це рішення оскаржував, оскільки бажав сплачувати по 500,00 грн. на кожну дитину. Однак рішення суду про стягнення 1050,00 грн. аліментів на кожну дитину набрало законної сили. В подальшому вона звернулася у виконавчу службу щодо примусового виконання рішення суду, однак обвинувачений добровільно кошти не сплачував. У зв`язку з цим потерпіла неодноразово телефонувала до виконавчої служби і повідомляла про ухилення обвинуваченим від сплати аліментів. Також потерпіла підтвердила, що обвинувачений інколи приїжджав до дітей та привозив їм солодощі чи продукти харчування. Однак грошові кошти в рахунок сплати аліментів не давав. Цього року на день народження сина потерпіла запропонувала обвинуваченому в рівних частинах скинутись і купити дитині в подарунок ноутбук. На цю пропозицію, обвинувачений через виконавчу службу перерахував їй 1400,00 грн. Також повідомила, що під час спільного приживання з обвинуваченим джерелами їхнього доходу були отримані кошти від здачі в оренду паїв (2 пая було у потерпілої і 2 пая було в обвинуваченого). Також вони здійснювали обробіток земельної ділянки, що належала мамі обвинуваченого. Після розлучення потерпіла лише забрала своїх два земельних пая, а інше майно залишила обвинуваченому. Зокрема, автомобіль, трактор, який вони купували за спільні кошти. Однак обвинувачений не реєстрував на себе вказану техніку. Після розлучення обвинувачений відразу продав їх спільний автомобіль і купив фольцваген на литовських номерах. Потім, навесні 2019 року купив мерседес, яким він користувався більше року, та постійно на ньому приїжджав до потерпілої, однак не оформляв на себе цей автомобіль. В грудні 2019 року вона звернулася в правоохоронні органи з приводу несплати аліментів обвинуваченим і лише після цього він перерахував на рахунок дітей 996,50 грн.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що є знайомим обвинуваченого ОСОБА_6 . Повідомив, що він в лютому 2019 року передав ОСОБА_6 автомобіль марки Мерседес, а останній зобов`язався в подальшому заплатити йому кошти за автомобіль в розмірі 300 000,00 грн. протягом 1,5 року. Однак ОСОБА_6 не передав йому кошти, при цьому користувався автомобілем до травня 2020 року і лише потім його повернув. Технічне обслуговування даного автомобіля здійснював ОСОБА_6 . В подальшому, 14.05.2020 свідок продав цей автомобіль третій особі, яку знайшов ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 повідомив суду, що проживає по сусідству з ОСОБА_6 і йому відомо про наявність заборгованості зі сплати аліментів. ОСОБА_6 проживає сам, тримав домашнє господарство (свині, городи), у ОСОБА_13 була машина мерседес, однак на даний час її немає, є у нього трактор, однак кому він належить на праві власності свідку не відомо. На вказаному тракторі їздить як ОСОБА_14 , так і його брат. Також пояснив, що обвинувачений за допомогою цього трактора здійснює оранку городів по селі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що працює державним виконавцем і в неї на виконанні перебуває примусове виконання рішення суду щодо стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання дітей. 05.07.2019 ОСОБА_4 звернулася з заявою про примусове виконання рішення суду і з 08.07.2019 року у виконавця перебуває дане виконавче провадження. Заяву про примусове виконання рішення суду подавала ОСОБА_4 , однак в заяві вказала ПІБ боржника, а не своє. Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу ОСОБА_6 простою кореспонденцією. З моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_6 з`являвся до виконавця два рази: один раз (приблизно січень 2020 року) приходив зі своєю тіткою, дізнався про суму аліментів, яку він має сплачувати, і другий раз приходив сам. Також виконавець стверджує, що ОСОБА_6 неодноразово було повідомлено, в тому числі в телефонному режимі, про необхідність сплачувати аліменти, однак проплата була здійснена два рази. Перший раз проплата була здійснена у квітні 2020 року 11500,00 грн., другий раз у червні 2020 року 1475 грн. ОСОБА_6 неодноразово були надіслані повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів. Також на ОСОБА_6 були накладені обмеження, а саме: в тимчасовому виїзді за кордон, на користування зброєю, на керування транспортними засобами. Будь-яких письмових підтверджень того, що ОСОБА_6 був наданий рахунок для сплати аліментів в матеріалах виконавчого провадження немає, однак йому був відомий такий рахунок від виконавця, про що свідчать часткові аліментні платежі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 повідомив суд, що є головою фермерського господарства. Земельні паї ОСОБА_6 перебувають в оренді фермерського господарства. За оренду паїв господарство сплачує кожний рік одноразово, що відображається у відомості. Повідомив, що надавав працівникам поліції за усним запитом відомості про орендні платежі та договір оренди по відношенню до ОСОБА_6 . Орендна плата відбувається як грошовими коштами, так і зерном. В 2020 році ОСОБА_6 орендна плата була сплачена грошовими коштами. Відомості про отримання коштів та відомості про отримання зерна ведуться окремо. В 2019 році окрім грошових коштів ще видавали пайовикам зерно в якості матеріальної допомоги. Аналогічно і в 2018 році було сплачено і кошти і зерно. Також свідок підтвердив, що ОСОБА_6 приходив в травні-червні 2020 року, щоб отримати грошові кошти наперед, оскільки в нього виникла заборгованість з аліментів. Свідок надав ОСОБА_6 12000,00 грн.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_17 повинен сплачувати кошти на утримання дітей. Свідок час від часу підвозив Будного Івана до дітей, який передавав дітям сумки з продуктами, велосипед, також ОСОБА_17 перед святами готував дітям гроші. В 2019 році також декілька раз (2-3) відвозили сумки з продуктами, обвинувачений витягував з портмоне гроші, щоб дати дітям. Про наявність в обвинуваченого автомобіля Мерседес свідку не відомо. Щодо наявності в обвинуваченого трактора пояснив, що ОСОБА_6 періодично користується трактором, однак кому він належить на праві власності свідку не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 повідомив, що проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_6 . В 2019 році ОСОБА_6 трактором обробляв (орав) свідку земельну ділянку, за що свідок заплатив ОСОБА_6 грошові кошти з розрахунку 15 грн. за сотку, приблизно 400,00 грн. Також свідок бачив як ОСОБА_6 користувався автомобілем, однак не звернув увагу на марку автомобіля.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_6 , який орав її город, але давно, за ці послуги заплатила 200,00 грн. На даний час трактора у ОСОБА_6 не бачить, у минулому році на подвір`ї у ОСОБА_6 був трактор. Також бачила у ОСОБА_6 автомобіль, але кому він належить їй не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 повідомив, що проживає по сусідству з ОСОБА_6 і останній орав йому город, однак кошти йому не платив. Також йому відомо, що в ОСОБА_6 десять років назад був автомобіль. Автомобіля мерседес у ОСОБА_6 він не бачив. В протоколі допиту на досудовому розслідуванні розписався, однак не читав зміст протоколу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_21 пояснила суду, що працює листоношею в с. Пашківці з 01.02.2019 року. Пам`ятає, що на адресу ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 році неодноразово приносила листи, які надходили з м. Хотина Дані листи були як прості, так і з повідомленням про вручення. Просту кореспонденцію вона залишала в поштовій скриньці, а рекомендовану вручала особисто ОСОБА_6 . Також пам`ятає, що до літа 2020 року також надходили листи ОСОБА_6 . Хто був відправником даних листів вона не пам`ятає, однак не виключає, що могли бути будь-які державні органи, або ж обленерго чи облгаз.

Крім показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України підтверджується також дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- витягом з ЄРДР №0000030 від 12.02.2020 за ч.1 ст. 164 КК України (а.с.112);
- заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 30.12.2019, де потерпіла вказала обставини вчинення даного кримінального правопорушення (а.с.113-114);
- квитанцією від 30.12.2019 на суму 1000,56 грн. та випискою з карткового рахунку про зарахування 995,56 грн. (а.с.115-116);
- скаргою ОСОБА_4 від 11.02.2020 до Кельменецького місцевого прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від грудня 2019 (а.с.117-118);
- довідкою Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 30.12.2019, де зазначено, що при опитуванні ОСОБА_6 дійсно Хотинським районним судом йому було призначено аліменти на утримання дітей, однак із-за скрутного матеріального становища не мав змоги сплачувати аліменти, при цьому надав квитанцію про часткову сплату в розмірі 1000,00 грн., також купував синам подарунки, одежу та продукти харчування. Також 10.10.2019 одному із синів придбав мобільний телефон за кошти в сумі 3130,00 грн. З цих підстав подальшу перевірку по заяві ОСОБА_4 від 30.12.2019 було припинено (а.с.119-120);
- товарним чеком про купівлю телефону від 10.10.2019 на загальну суму 3130,00 грн. (а.с.121);
- довідкою ТСЦ МВС №7343 від 01.04.2020, що за ОСОБА_6 зареєстровані наступні транспортні засоби: причіп (ПГА 1) 2004 р.в., ДНЗ НОМЕР_2 ; в період з 22.10.2018 по 30.03.2020 ОСОБА_6 знято з обліку транспортний засіб ВАЗ 21154, 2007 р.в., договір купівлі-продажу від 27.11.2018, вартість ТЗ 37000 грн. (а.с.125);
- довідкою Чернівецького обласного центру зайнятості від 03.04.2020 про те, що ОСОБА_6 не перебував та не перебуває на обліку та допомогу по безробіттю не отримує (а.с.126);
- довідками КНП «Хотинська районна лікарня» від 08.04.2020, КНП «Хотинський районний центр первинної медичної допомоги» від 31.03.2020 про те, що ОСОБА_6 за період з 01.10.2018 по 30.03.2020 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував (а.с.127-128);
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА від 01.04.2020 про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення з 26.02.2014 по даний час, як особа, що здійснює догляд за пристарілою особою, яка досягла 80 років (а.с.129);
- матеріалами виконавчого провадження, а саме: виконавчим листом від 19.06.2019 про стягнення з ОСОБА_6 на утримання дітей аліменти по 1050,00 грн. щомісячно на кожного; заявою ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження; постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2019; викликами та вимогами державного виконавця від 08.07.2019, 09.09.2019, 08.10.2019, 06.11.2019, 11.02.2020; розрахунками заборгованості: станом на 01.09.2019 заборгованість становить 21696,00 грн., станом на 01.02.2020 32241,00 грн., станом на 01.04.2020 35559,00 грн. (а.с.130-151);
- відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з інформацією про наявність у ОСОБА_6 земельних ділянок, які передані ним в оренду ФГ «Тарас» для вирощування товарної сільськогосподарської продукції терміном на 10 років (а.с.152-171);
- відомостями на видачу грошових коштів за оренду земельних ділянок (паїв) за 2018 рік по селі Пашківці, ФГ «Тарас», на видачу нецільової благодійної матеріальної допомоги за 2019 рік про отримання ОСОБА_6 грошових коштів (а.с.172-178);
- довіреністю від 14.02.2019, згідно якої ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_6 продати, обміняти, здати в оренду автомобіль марки Мерседес Бенц Е 320, випуску 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 , довіреність дійсна до 14.02.2020 (а.с.180);
- постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №602149 від 10.10.2019, відповідно до якої в жовтні 2019 року на ОСОБА_6 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ПДР України (а.с.182);
- постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 щодо примусового стягнення штрафу на виконання постанови ДПО18 №602149 від 10.10.2019 (а.с.183);
- рішенням Хотинського районного суду від 21.02.2019 у справі №724/1744/18, відповідно до якого з ОСОБА_6 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1050,00 грн. щомісячно на кожного, починаючи з 22.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.187-188).
Доводи сторони захисту, викладені в письмовій промові, суд відхиляє з наступних підстав.

Аргументи адвоката, що покази свідків є неналежними та недопустимими, оскільки суперечать показам , які надані на досудовому розслідуванні судом відхиляються, так як вказані покази свідків сприйняті судом безпосередньо під час судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Так, судом враховуються покази свідка ОСОБА_15 , який підтвердив, що його господарство орендує земельні паї в ОСОБА_6 , за що останній отримує грошові кошти або зерно, що відображено у відповідних відомостях, які були досліджені під час розгляду справи. Тобто факт отримання ОСОБА_6 доходу від здачі земельних ділянок в оренду знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Також свідок ОСОБА_11 підтвердив той факт, що в лютому 2019 року передав ОСОБА_6 в користування транспортний засіб мерседес, яким ОСОБА_6 користувався трохи більше року, та підтвердив, що між ними була домовленість щодо подальшого викупу цього автомобіля ОСОБА_6 за 300 000,00 грн.

Крім того, про факт користування ОСОБА_6 автомобілем мерседес свідчить постанова про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху в жовтні 2019р.

За таких обставин покази обвинуваченого ОСОБА_6 , що він протягом тижня користувався вищезазначеним транспортним засобом є суперечливими.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_18 підтвердили суду, що ОСОБА_6 одноразово надавав їм послуги з оранки городу, за що вони йому сплатили грошові кошти, а свідок ОСОБА_12 підтвердив, що ОСОБА_23 за допомогою трактора здійснює оранку городів по селі. Дані покази сприйняті судом безпосередньо під час судового засідання, а тому приймаються до уваги як належні та допустимі.

Щодо показів свідка ОСОБА_10 , на виконанні в якої перебуває виконавче провадження щодо стягнення аліментів, судом враховується, що остання підтвердила той факт, що вся кореспонденція обвинуваченому була надіслана простими листами через брак фінансування. Разом з цим ОСОБА_10 підтвердила, що ОСОБА_6 було відомо про наявність заборгованості зі сплати аліментів, оскільки він до неї телефонував з даного приводу, оскільки його не випускали за кордон, також двічі з`являвся до виконавчої служби з метою з`ясування суми заборгованості. Крім того, ОСОБА_6 за його зверненням були надані рахунки, на які слід перераховувати аліменти.

ОСОБА_6 визнав ту обставину, що дійсно з`являвся до державного виконавця з приводу розміру заборгованості за аліментами, також підтвердив, що телефонував до виконавця, коли його не випускали при виїзді з України.

З показів свідка ОСОБА_21 , наданих в судовому засіданні, не встановлено ту обставину, що листоношею були вручені обвинуваченому процесуальні документи, а саме рішення суду та матеріали виконавчого провадження.

Разом з цим доводи обвинуваченого про те, що йому було невідомо про рішення суду, яким визначено йому розмір аліментів спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, зі змісту рішення Хотинського районного суду від 21.02.2019 у справі №724/1744/18 вбачається, що у ОСОБА_6 під час розгляду даної справи був представник ОСОБА_24 , який надавав суду відзив на позов, де вказував про можливість відповідача сплачувати аліменти в сумі 500 гривень на кожну дитину.
За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_6 було достеменно відомо про розгляд справи судом, та знаючи, що відносно нього здійснюються провадження, зацікавленості в результаті розгляду даної справи, він не виявив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зазначені обставини на думку суду вказують про зловживання ОСОБА_6 своїми правами та обов`язками.

Крім того, суперечливими є покази самого обвинуваченого, оскільки останній стверджує, що йому стало відомо про рішення суду від працівників поліції в грудні 2019 року, однак в своїх показах повідомляє, що протягом 2019 року надавав дітям продукти харчування, подарунки, та незначні кошти і вважав, що дані дії будуть враховані в рахунок оплати аліментів.

Також судом встановлено, що часткову оплату заборгованості з аліментів обвинувачений почав здійснювати лише після звернення потерпілої до правоохоронних органів та після внесення відомостей до ЄРДР.

Безпідставними є посилання адвоката, що зі змісту заяви про примусове виконання рішення суду неможливо встановити заявника. Так. В судовому засіданні встановлено, що також підтверджено показами потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 , що заяву було подано разом з виконавчим документом стягувачем, а саме ОСОБА_4 , однак остання помилково в «шапці» заяви вказала ПІБ боржника ОСОБА_6 . Крім того, виконавець відкриває виконавче провадження на підставі оригіналу виконавчого листа, який видається лише стягувачу.

Доводи сторони захисту щодо відсутності реальної можливості виконати рішення суду судом відхиляються, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо намагання обвинуваченого влаштуватися на роботу.

Так, судом встановлено, що обвинувачений мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, оскільки у вказаний період він на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати.

Доводи обвинуваченого про неможливість влаштуватися на роботу, оскільки він здійснює догляд за своєю тіткою, яка є особою похилого віку також не свідчать про поважність причини несплати аліментів. Зокрема обвинувачений підтвердив, що він проживає окремо від своєї тітки, догляд за нею здійснює не цілодобово, по можливості через день або два до неї навідується, купує продукти харчування та необхідні речі.

Відхиляються судом аргументи сторони захисту, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, ОСОБА_6 був позбавлений права на захист, оскільки таке ознайомлення відбулося формально з огляду на те, що зі змісту протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.04.2020 ОСОБА_6 розпочав ознайомлення об 11:45 год., а закінчив о 12:11 год. На думку адвоката, за 21 хв. ознайомитися з 186 аркушами кримінального провадження не реально, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не було надано всі матеріали кримінального провадження.

Вказані доводи адвоката щодо необхідного часу для ознайомлення з матеріалами справи ґрунтуються на його припущеннях, будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_6 було обмежено у часі для ознайомлення з матеріалами справи відсутні. Крім того, під час судового розгляду обвинувачений жодного разу не повідомляв, що йому було надано для ознайомлення не всі матеріали кримінального провадження чи обмежено якимось часовими проміжками щодо такого ознайомлення.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність складу інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст.164 КК України через відсутність у діях ОСОБА_6 злісного ухилення від сплати аліментів, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Об`єктом даного кримінального правопорушення є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини( ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» ).
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.
Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.
Предметом кримінального правопорушення, який аналізується, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 164 КК України може бути вчинено у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.
При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.
Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (приміткою до ст. 164 КК України передбачено, виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку державного виконавця, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.
Судом враховується, що ОСОБА_6 був обізнаний щодо наявності рішення суду про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати дане рішення, оскільки його представник приймав участь під час розгляду цивільної справи судом. Крім того, ОСОБА_6 неодноразово викликався до державного виконавця з приводу невиконання рішення суду про стягнення аліментів, однак на виклики не з`являвся. Разом з цим, обвинувачений в телефонному режимі спілкувався з державним виконавцем щодо розміру заборгованості за аліментами та отримав від останньої реквізити для сплати коштів, однак лише після того, як потерпіла звернулася в правоохоронні органи, обвинувачений за наполяганням працівника поліції здійснив платіж в розмірі 1000,00 грн. В подальшому оплата в розмірі 11500,00 грн. була здійснена, після внесення відомостей до ЄРДР, тобто під час проведення досудового розслідування.
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (на момент вчинення діяння), та на момент розгляду справи відноситься до кримінальних проступків. Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо колишньої дружини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 02 травня 2020 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середній, при цьому ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також, як середній. На думку Хотинського районного сектору, виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1