УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва
ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ганджа Республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 25.03.2021
В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000250 від 25.03.2021, розпочатого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених у клопотанні.
28.05.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.05.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: письмові заяви про вчинення злочину відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до яких останні повідомили обставини вчинених відносного них злочинів; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до яких потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 , впізнали фігурантів у кримінальному провадженні, як осіб якими було вчинено вищевказані злочини; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол обшуку від 28.05.2021 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ; протокол обшуку автомобіля «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 ; протокол затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 .
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини, два з яких відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до шести та до семи років.
Необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_5 , обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, у клопотанні слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України з урахуванням тих обставин, що вказані злочини вчинено із застосуванням насильства.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому та зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою та повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження. Крім того, вказував, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України зазначені у клопотанні. Також наголосив на тому, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчиненні із застосуванням насильства, а тому відсутні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання та зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є необґрунтованою, оскільки протокол пред`явлення особи для впізнання є неналежним доказом, при цьому стороною обвинувачення не доведено наявності зазначених у клопотанні ризиків. Зауважив, що ОСОБА_5 має певні проблеми зі здоров`ям, у нього запланована операція. Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 одружений та має на утриманні вагітну дружину. У зв`язку з чим просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000250 від 25.03.2021, розпочатого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України.
За обставин, викладених у клопотанні 28.05.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.05.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України унормовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: письмовими заявами про вчинення злочину відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до яких останні повідомили обставини вчинених відносного них злочинів; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до яких потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 , впізнали фігурантів у кримінальному провадженні, як осіб якими було вчинено вищевказані злочини; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 28.05.2021 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ; протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 ; протоколом затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 .
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень корисливого характеру проти власності, злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина, серед яких є і тяжкі злочини, вказані злочини є насильницьким, вчинені за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний тяжкий злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
При цьому, наявність ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що на даний час проводиться документування кримінально-протиправної діяльності і інших учасників злочинної групи, які перебувають на волі, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речові докази у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Наявність ризику впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі та володіючи інформацією з приводу контактних номерів телефонів, анкетних даних та місця проживання потерпілих, свідків може незаконно впливати на останніх з метою зміни наданих ними показів та уникнути таким чином кримінальної відповідальності.
За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останнього, як особу, суспільний інтерес, вік, стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та переховуватись від органів досудового слідства і суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи вказане, з метою запобігання спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовження кримінально караної діяльності, і для забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчим суддею також враховано, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_5 , вчинено із погрозою та застосуванням насильства, що в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України надає право слідчому судді не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, на думку слідчого судді, застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Крім того, щодо усної заяви захисника ОСОБА_4 про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Так, згідно вимог ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.
Порушення права на медичну допомогу осіб, взятих під варту, необхідно розцінювати не як просте порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 206 КПК України вирішення питань щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи, доручення проведення дослідження фактів, вжиття заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством являється обов`язком слідчого судді якому в судовому засіданні повідомили про застосування до особи насильства під час затримання або тримання під вартою.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 206 КПК України, слід зобов`язати начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити право підозрюваного ОСОБА_5 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останнього.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор»
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197,208-211, 278, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 липня 2021 включно.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити до 25 липня 2021 року включно.
Зобов`язати начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» організувати невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити його право на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1