Справа № 761/3573/21
Провадження № 1-кс/761/3041/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 14.01.2021 до ГСУ СБ України було направлено засобами поштового зв`язку заяву від 12.01.2021 про вчинення кримінального правопорушення, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просить зобов`язати уповноважену службову особу ГСУ СБ України внести відомості за заявою від 14.01.2021 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що 14.01.2021 до ГСУ СБ України було направлено засобами поштового зв`язку заяву від 12.01.2021 про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК на слідчого покладений обов`язок у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Згідно з положеннями ч.2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на думку заявника має місце вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 191, 358, 364, ч.ч.4, 5 ст.186 КК України.

Так, звертаючись до правоохоронного органу, заявник, серед іншого, порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР відносно судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 .

Аналізуючи зміст заяви, слідчий суддя убачає, що в заяві відсутні відомості про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінального правопорушення, при цьому викладені в заяві обставини фактично зводиться до незгоди ОСОБА_3 із прийняттям суддею до провадження справи №159/2108/18 за позовом ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та справи №159/3490/20 за позовом ОСОБА_4 про анулювання запису про розірвання шлюбу.

Така незгода, на переконання слідчого судді, не може бути обставиною, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Постановою пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади», зокрема пунктом 11 визначено, що втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Як зазначено в преамбулі вищезгаданої постанови, гарантіями незалежності суддів, зокрема, є недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб, неповаги до суду та встановлення відповідальності за такі діяння.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Таким чином, незгода особи з прийнятими рішеннями судді під час розгляду справ не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як зазначає заявник, а звернення із такою заявою до правоохоронних органів може свідчити про втручання у діяльність суддів, що є недопустимим.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявника в цій частині необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому у задоволенні даної частини скарги слід відмовити.

Разом з тим, зміст заяви ОСОБА_3 містить посилання щодо можливого вчинення кримінального правопорушення іншими особами, а тому зазначені обставини потребують перевірки, у зв`язку з чим слідчий зобов`язаний розглянути заяву від 12.01.2021 в порядку ст.214 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 307, 309КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого) ГСУ СБ України розглянути заяву ОСОБА_3 від 12.01.2021 в порядку ст.214 КПК України.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя