КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року про продовження строку тримання під ватою обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли обвинувальні акти з реєстрами матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003946 від 12.08.2020 року та за №0002046 від 01.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України.

Під час судового розгляду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вказуючи на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і ці ризики на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2021 року під час вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою в порядку ст. 331 КПК України, продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 01.08.2021 року включно та визначено розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_5 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2021 року про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 до 06:00 ранку, поклавши на нього обов`язки, передбачені КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що жодних доказів на підтвердження існування хоча б одного із передбачених ст. 177 КПК України ризиків разом із клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу надано не було, а також відсутні і будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим приписами ст. 177 КПК України. Захисник ОСОБА_5 вважає, що відсутність таких відомостей в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу, дає можливість певно стверджувати про те, що прокурором не надано жодних доказів, а тому не доведено обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого, не взято до уваги той факт, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 де проживає з дитинства, відповідно до обвинувальних актів обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Крім того, захисник вказує, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєних кримінальних правопорушень, тому впливати на потерпілих та свідків не має сенсу, до того ж, всі речові докази зберігаються в матеріалах кримінального провадження і знищити їх або спотворити неможливо.
Також, апелянт вважає, що визначений судом розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є надмірним, враховуючи фінансовий стан обвинуваченого.
Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 просить суд розглядати дану апеляційну скаргу за його відсутності, а від інших учасників кримінального провадження не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін кримінального провадження, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/753/1153/21 (справа №753/20316/20) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скаргизахисника, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, які є тяжкими злочинами, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого, значну кількість епізодів злочинної діяльності. Крім того, судом врахована неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження, що виразилась у неявці в судове засідання без поважних причин, що свідчить про намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності та що зумовило необхідність оголошення в розшук обвинуваченого. Таким чином, на переконання суду існує реальний ризик, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи не ізольованим в межах запобіжного заходу, може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності з вимогами ст.178 КПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, обставини його особистого життя, які свідчать про ризик його переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, оскільки обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість застосування ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

При цьому суд обґрунтовано зазначив, що застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження.
Отже, апеляційні доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Апеляційні доводи захисника обвинуваченого про те, що прокурором не обґрунтовано існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки при розгляді клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження, що виразилась у неявці в судове засідання без поважних причин, що зумовило необхідність оголошення в розшук обвинуваченого, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.
Розмір застави суд визначив у відповідності з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, а відтак колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисника, про те, що визначений судом розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є надмірним для обвинуваченого з урахуванням його фінансового стану.
Отже, з урахуванням наведених в оскаржуваній ухвалі обставин, посилання захисника ОСОБА_5 на ту обставину, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 де проживає з дитинства та не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не можуть бути безумовною підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання його під вартою.

За викладеним, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та обрання ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, а саме у вигляді нічного домашнього арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, до 01.08.2021 року включно та визначено розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3