Справа № 184/2305/20
Номер провадження 1-кп/184/98/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 26.06.2020 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-03.08.2020 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин.
Так, згідно вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 року (справа № 184/1313/20) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. 03.09.2020 вказаний вирок суду набрав законної сили та Орджонікідзевським міським судом, для виконання 11.09.2020 за №184/1313/20/12109/2020 скерований до Покровського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України (далі - Покровський МВ філії ДУ «Центр пробації»).15.09.2020 року старшим інспектором Покровського МВ філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік до Покровського МВ філії ДУ «Центр пробації», як особу, засуджену до кримінального покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. 23.09.2020 року старшим інспектором Покровського МВ філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_3 проведено бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт відповідно до ст. 37 КВК України, обов`язки, які покладаються на засуджених до громадських робіт, роз`яснено відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт за ухилення від відбування покарання та наведено перелік діянь, що вважаються ухиленням від відбування громадських робіт. Цього ж дня, засуджений ОСОБА_3 склав підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та можливістю притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування громадських робіт. 23.09.2020 року за № 21/24/1774-20 старшим інспектором Покровського МВ філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 видано направлення для відбуття громадських робіт строком 80 годин на Покровське міське комунальне підприємство «Добробут», згідно якого останній повинен приступити до відбуття громадських робіт з 25.09.2020 року. Відповідно до наказу № 766 від 23.09.2020 по Покровському МКП «Добробут» засудженого ОСОБА_3 , прийнято на громадські роботи з 28.09.2020 року робітником з благоустрою та закріплено за засудженим директора парку ім. Б.Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 для здійснення контролю за відпрацюванням засудженим громадських робіт. 23.09.2020 року директором парку ім. Б.Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 складено графік виконання засудженим ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт з яким засудженого ознайомлено під підпис особисто. Так, відповідно до вищезазначеного графіка виконання покарання у виді громадських робіт, в період часу з 28.09.2020 по 30.09.2020 засуджений ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 12 годин громадських робіт із розрахунку 3 робочих дні по 4 години в день в вересні 2020 року та в період з 01.10.2020 року по 26.10.2020 засуджений ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 68 годин громадських робіт із розрахунку 17 робочих дні по 4 години в день в жовтні 2020 року. Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок безоплатно виконувати призначені вироком суду громадські роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні умов відбування покарання, невиходу більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без н: важних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , у період з 28.09.2020 по 26.10.2020 фактично не відпрацював жодної години громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання 80 годин громадських робіт, а саме без поважних причин не з`явився до ПМКП «Добробут» для відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт 28.09.2020, 29.09.2020, 30.09.2020,01.10.2020,02.10.2020,05.10.2020,06.10.2020,07.10.2020,08.10.2020,09.10.2020,12.10.2020,13.10.2020,15.10.2020,16.10.2020,19.10.2020,20.10.2020,21.10.2020, 22.10.2020, 23.10.2020 та 26.10.2020. Таким чином, залишок невідпрацьованих засудженим ОСОБА_3 громадських робіт призначених вироком Орджонікідзевського міського суду від 03.08.2020 станом на 22.12.2020 склав 80 години.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, у скоєному розкаявся та просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, будучи особою працездатного віку та особою без інвалідності ніде не працює, на обліку у лікаря нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстави для застосування ст..ст.69,75 КК України відсутні.
Як встановлено судом, 03.08.2020 ОСОБА_3 засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Згідно довідки Покровського міського сектору Філії державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області, станом на 08.04.2021р. ОСОБА_3 відпрацював 16 годин громадських робіт.

За таких обставин, призначення остаточного покарання ОСОБА_3 за даним вироком здійснюється за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, згідно якої якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
За правилами ст.. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з їх співвідношення, що арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
За правилами ч.1 ст.72 КК України перевести менш суворий вид покарання у виді громадських робіт в більш суворий вид покарання у виді арешту, виходячи з того, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 03.08.2020р. у виді 4 днів арешту та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців та 4 дні.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речових доказів по справі немає.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1