Провадження № 1-кс/761/7472/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду
клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого в охоронній фірмі «Фокстрот 13» на посаді старшого водія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000409, -
В С Т А Н О В И В:

31 березня 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначив, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 02.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409, за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2021 о 10 год. 45 хв. у ОСОБА_5 , який перебував за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, біля офісу компанії «Убер», після висунутої йому зазначеної законної вимоги, виник протиправний умисел на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, ОСОБА_5 після пред`явлення законної вимоги заступника начальника Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , щодо пред`явлення ним документів, що посвідчують особу з метою перевірки на причетність до вчинення іншого кримінального правопорушення, відмовив останньому у категоричній формі, та після пропозиції прослідувати до службового автомобіля з метою перевірки його за наявною електронною базою даних, ОСОБА_5 почав чинити опір, а саме здійснив удар правою рукою на відсіч в район голови ОСОБА_6 , але. промахнувся, після чого з метою уникнення затримання, кулаком правої руки умисно наніс удар в обличчя поліцейського ОСОБА_6 від якого останній отримав легке тілесне ушкодження у вигляді: «ЗЧМГ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення почав втікати на вимогу інших працівників поліції зупинитися не реагував та продовжуючи опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків щодо охороно громадського порядку, а саме під час бігу, тулубом збив з ніг поліцейського ОСОБА_7 , але в подальшому був затриманим поліцейськими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив опір працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.
Крім цього, 02.02.2021, приблизно 09 год.00 хв. ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, для участі у мирній акції громадського протесту, яку проводила Громадська організація «Український стяг» біля офісу компанії «Убер».
02.02.2021 ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.
04.02.2021 до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 01.04.2021 включно.
Оскільки строк дії запобіжного заходу закінчується, а досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування, проте підозрюваний та його захисник не завершили ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює звернення до суду з обвинувальним актом, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, а також на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 02.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409, за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

02 лютого 2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходжу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК Українита відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор зазначає:
- переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, розуміючи санкцію статті яка передбачена за вчинення вказаних злочинів може чинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Однак, наразі прокурор не навів достатніх підстав для існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, без надання відповідних доказів, відтак підстав вважати вказаний ризик обґрунтованим, слідчий суддя не вбачає, а відтак відсутні підстави враховувати його при продовженні запобіжного заходу.
У той же час, слідчий суддя вважає доводи захисника, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під домашнім арештом не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживає своїми правами та обов`язками. Доказів зворотнього прокурором не надано.
Із урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що сама по собі наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та наявність певних ризиків, не виключає можливість застосування до нього на даний час запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Наявність підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні нетяжких кримінальних правопорушень не може бути самостійним критерієм для висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006, містять положення відносно того, що посилання на тяжкість обвинувачень як головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім.
Згідно рішень ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії» ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; «Бегчіев проти Молдови» - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа «Ньюмейстер проти Австрії» - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; «Ідалов проти Росії», «Гаріцкі проти Польщі», «Храіді проти Німеччини», «Іліжков проти Болгарії» - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.
Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, слідчим суддею береться до уваги те, що досудове розслідування завершено та матеріали кримінального провадженні відкритті для ознайомлення стороні захисту.
Згідно з ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України не включається у строки досудового розслідування.
Водночас, хоча строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження не включаються у строки досудового розслідування, обвинувальний акт все одно повинен бути складений та скерований до суду із дотриманням строків досудового розслідування; строки домашнього арешту, тримання під вартою, додаткових обов`язків продовжують спливати, не зважаючи на те, що строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження не включаються у строки досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про особисте зобов`язання ОСОБА_5 , до 06 червня 2021 року включно, та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 115, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 02 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000409 залишити без задоволення.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або суду;
- здати на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
У разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжних захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням особисто зобов`язання покласти на слідчого у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали визначити до 30 квітня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 05 квітня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1