Справа № 333/2803/21
Провадження № 1-кп/333/486/21
УХВАЛА

11 травня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про призначення та проведення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. При цьому вказав, що відсутні будь-які підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували проти призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню. Останній надав заяву, в якій вказав про одноособовий розгляд суддею кримінального провадження.

Також, прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що строк запобіжного заходу спливає 17.05.2021 року.

При цьому прокурор зазначив, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.307 КК України, підтверджується даними огляду місця події, показаннями свідків та речовими доказами (вилученими у обвинуваченого наркотичним засобом та психотропною речовиною).

Враховуючи, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, тому, на думку прокурора, існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що тільки такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , так як останній обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення. Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання до 12 років позбавлення волі. Усвідомлюючи невідворотність покарання, обвинувачений може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя.

Враховуючи вказані обставини, а також, що до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні вже застосовувався більш м`який запобіжний захід домашній арешт, але останній у подальшому почав переховуватися від органів досудового розслідування, що стало причиною оголошення його у розшук, прокурор вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 застосувати неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 зазначив, що у нього відсутні наміри переховуватися від суду та скоювати нові злочини. Він має постійне місце мешкання у м. Запоріжжі, раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, до затримання працював впродовж двох років водієм у таксі. Дійсно на даний час в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя перебував кримінальне провадження, де він є обвинуваченим за ч.2 ст.307 КК України (зазначений епізод стався раніше за часом, ніж по даному кримінальному провадженню).

16.01.2021 року до нього по даному кримінальному провадженню було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Але, під час перебування вдома на нього працівники правоохоронних органів намагалися вчинити вплив, а саме: щоб він почав їм допомагати у виявленні інших осіб, що займаються незаконним обігом наркотичних засобів. Він злякався наслідків такої співпраці, тому виїхав у Донецьку область у м. Бахмут, де почав проживати у знайомої. 18.03.2021 року його затримали працівники поліції у м. Бахмуті та доставили до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, де йому змінили запобіжний захід. На цей час він усвідомив свою неналежну поведінку, тому просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт з електронним засобом контролю.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не доведено, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду та наявність того факту, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належні поведінку обвинуваченого. У обвинуваченого маються міцні соціальні зв`язки: фактично одружений, має постійне місце мешкання, працював. Наявність у обвинуваченого роботи, хоча і неофіційної, свідчить про те, що у ОСОБА_4 відсутній ризик вчинення нових злочинів, тому просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23.11.2017 року у справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 16.01.2021 року по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід домашній арешт. У подальшому, обвинувачений почав переховуватися від органу досудового розслідування, через що ОСОБА_4 був оголошений у розшук.

18.03.2021 року обвинувачений був затриманий у м. Бахмуті, Донецької області та 19.03.2021 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 17.05.2021 року з альтернативним запобіжним заходом заставою у розмірі 181 600 грн.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування свого клопотання, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити злочини, вказані в обвинувальному акті.

При вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше не судимий, обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливого тяжкого злочинів, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має хронічних захворювань, вживає наркотичні засоби з 2019 року), його майновий стан (працював водієм у таксі), соціальні зв`язки (перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутність жодної особи на утриманні).

Також, суд приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню до ОСОБА_4 застосовувався домашній арешт, який він порушив і майже півтора місяця перебував у розшуку, переховуючись у м. Бахмут, Донецької області. Крім того, відносно обвинуваченого в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя на розгляді вже знаходиться кримінальне провадження за вчинення аналогічного кримінального правопорушення (ч.2 ст.307 КК України).

При вирішенні питання про доцільність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, тому у суду є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо знаходження відносно ОСОБА_4 ще одного кримінального провадження за скоєння аналогічного злочину.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, можливість вчинити інший злочин.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд розглянув можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів без застосування насильства та погроз його застосування, встановлення судом лише двох ризиків, застосування застави як альтернативного запобіжного заходу під час досудового розслідування, вважаю за можливе залишити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України.

З урахуванням розміру застави, який вже визначався слідчим суддею, з метою не погіршення становища обвинуваченого, вважаю за можливе залишити розмір застави у сумі 181 600 грн.
У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 182, 183, 331, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7 на 15 год. 00 хв. 17.05.2021 року.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 здійснювати суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, його захисник.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 10.07.2021 року (включно).
ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому і його захиснику.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 11.05.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1