Дата документу 09.06.2021
Справа № 334/494/21
Провадження № 1-кп/334/580/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000802 від 27.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Генічеського району Херсонської області, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України,

установив:
Обвинувачений ОСОБА_4 26.11.2020 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходився біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де помітив малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в руках тримав мобільний телефон марки «Орро» модель «А31», об`ємом пам`яті 64 Gb, в корпусі зеленого кольору, що перебував у його користуванні та належить його матері - ОСОБА_7 .

В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого останній, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов до приміщення другого під`їзду вищевказаного будинку слідом за малолітнім ОСОБА_6 , після чого зайшов за ним до кабіни ліфту, де, шляхом ривку з рук останнього відкрито викрав мобільний телефон марки «Орро» модель «А31», об`ємом пам`яті 64 Gb, в корпусі зеленого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 3992 гривні 00 копійок, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , яка для потерпілої ОСОБА_7 матеріальної цінності не становить, та вибіг з кабіни ліфту.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та розпорядився ним ца власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3992 гривень 00 копійок.

Крім того, 28.11.2020 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 на маршрутному автомобілі № 49 прибув на зупинку громадського транспорту «Прохідна ЗТЗ», де помітив неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої в правій кишені куртки знаходився мобільний телефон марки «Samsung», модель «A30s», в корпусі чорного кольору, що перебував у її користуванні та на праві власності належить її матері - ОСОБА_9 .

В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов за спину малолітньої ОСОБА_8 , після чого, діючи умисно, повторно, шляхом ривку з кишені неповнолітньої відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung», модель «A30s» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , вартістю 3509 гривень 22 копійки, в чохлі-книжці темно-синього кольору, вартістю 300 гривень 00 копійок, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_6 , яка для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності не становить.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3509 гривень 22 копійки.

Також, 01.12.2020 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , де помітив малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в руках тримала мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 9», об`ємом пам`яті 32 Gb, в корпусі бірюзового кольору, що перебував у її користуванні та належить на праві власності її матері - ОСОБА_11 .

В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов до приміщення першого під`їзду вищевказаного будинку слідом за малолітньою ОСОБА_10 , після чого зайшов за нею до кабіни ліфту, де, діючи умисно, повторно, шляхом ривку, з рук останньої відкрито викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 9», об`ємом пам`яті 32 Gb, в корпусі бірюзового кольору, серійний номер НОМЕР_7 , ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 , вартістю 3999 гривень 00 копійок, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_10 , яка для потерпілої ОСОБА_11 матеріальної цінності не становить, та вибіг з кабіни ліфту.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 3999 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст. 186 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином відповідно, що виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Суду надана досудова доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до якої, приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, бажання брати участь у підготовці досудової доповіді, що свідчить про зацікавленість у співпраці, а також високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, сектор ювенальної пробації м. Запоріжжя вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, але з покладенням на обвинуваченого обов`язку виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, його вік, визнав свою винність у судовому засіданні, за місцем проживання характеризується позитивно, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і обставини, які обтяжують його покарання, вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 змінити, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк перебування його під вартою з 07.12.2020 року по 09.06.2021 року.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/108-21/185-ТВ від 06.01.2021 у сумі 490,35 грн. у відповідності до вимог ст. 124 КПК належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

3)працевлаштуватись або звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного,

4)виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 змінити, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк перебування його під вартою з 07.12.2020 року по 09.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/108-21/185-ТВ від 06.01.2021 у сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2020, на майно ОСОБА_4 , а саме кросівки білого кольору з логотипом Nike Air та куртки чорного кольору з написом Mopano/

Речові докази: чорну куртку з капюшоном та червоною смугою на спині і білими написами на рукавах, а також пара кросівок білого кольоро із вставками сірого та чорного кольору по боках, які упаковані до спецпакету №INZ 4029429, що належать ОСОБА_4 та передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП, порядковий номер 2564 повернути за належністю.

DVD-диск «ANV» з відеозаписом з камер спостереження, розташованих у 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_4 за 01.12.2020 року, об`ємом пам`яті 4,7 гб, білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження.

DVD-диск «ANV» з відеозаписом з камер спостереження, розташованих у ломбарді ПТ «Ломбард партнер» Мокієнко і компанія», за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 89 за 01.12.2020 року, об`ємом пам`яті 4,7 гб, білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1