Провадження № 1-кп/638/388/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
18.05.2021 Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №000862 від 12.08.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого КП « Сервіс регіон» майстром, раніше не судимого, інвалідності спростовує, має вроджену ваду серця, не одруженого, перебуває в цивільному шлюбі, військовозобов`язаного, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , утриманців не має зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :
12.08.2018 близько 02.00, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем AUDI АЗ р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Дерев`янко м. Харкова зі сторони вул Балакірєва в напрямку віл Сумської з перевищенням допустимої швидкості у місті, а саме зі швидкістю 100 км/год.

В ході подальшого руху, по вищевказаній вулиці, неподалік від перехрестя з під`їзною дорогою до вул. Кипарисової, ОСОБА_4 рухаючись з перевищенням допустимої швидкості, своєчасно не помітив пішохода який перебував у нерухомому стані в районі осьової лінії дороги, якого він міг об`єктивно виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим грубо порушив вимоги п.п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України відповідно до яких: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У зв`язку з порушенням вищевказаних вимог ПДР України водій ОСОБА_4 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці, та згідно довідки ХОБСМЕ №10-12/2229- ДМ/2018 від 15.08.2018 причиною його смерті стала несумісна з життям тупа сукупна травма тіла.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №953/954/18 від 11.09.2018 дії ОСОБА_4 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

Таким, чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_4 12.08.2018, близько 02.00., після наїзду на пішохода, на вул. Дерев`янко в районі перехрестя з вул. Кипарисової у м. Харкові, усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_7 в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному для життя стані, та маючи можливість надати таку допомогу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, свідомо залишивши пішохода ОСОБА_7 в небезпечному для життя становищі.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Між прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості від 14.05.2021.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватіть у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України, та зобов`язався сприяти судовому розгляду, у повному обсязі відшкодував збитки.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 135 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки та за ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки з застосуванням ст. 75 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину, приніс вибачення та запевнив суд у подальшій допомозі потерпілій.

Потерпіла надала до суду нотаріальну відмову від претензій до обвинуваченого, просила затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, допускається лише у випадку надання потерпілою заяви згоди прокурору на укладання ним угоди.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та за ч.2 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла у судовому засіданні повідомила, що до обвинуваченого не має претензій, просила затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, захисника та прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 14 травня 2021 року укладеної під між прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом досліджено докази, які характеризують особу ОСОБА_4 . Так, він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має сім`ю, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро покаявся та визнав винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Процессуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому обирався у вигляді тримання під вартою 18 жовтня 2018 року, внесена застава 19 жовтня 2018 року.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 травня 2021 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000862 від 12.08.2019.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судових експертиз у даному кримінальному провадженні - 6284 гривень 00 копійок.

Речові докази до набрання вироком законної сили зберігати з матеріалами кримінального провадження, у подальшому серветку, кофту, змиви з капоту, відрізки липкої стрічки, змиви, підголовник з автомобілю знищити, оптичні носії зберігати з матеріалами кримінального провадження, автомобіль повернути ОСОБА_4 .

Зняти арешт з автомобілю « Ауді А3» номер НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , накладений відповідно до ухвали від 15 серпня 2018 року судді Київського районного суду міста Харкова.

Запобіжний захід залишити без змін- застава до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, захисникові, потерпілій негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1