Справа №295/7317/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу щодо неповернення майна,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира зі скаргою в якій просила фактично зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучений автомобіль марки «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ключі від авто, які вилучені в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0005092.

В обґрунтування скарги вказала, що вищевказане авто 23.09.2017р. було вилучено в рамках кримінального провадження № 00009891 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, оскільки при перевірці номера кузова даного авто було виявлено зміну ідентифікаційних номерів. На сьогодні арешт на вищевказане авто, не накладався.

У судове засідання захисник не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги у її відсутність. Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, направив матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з витягу ЄРДР, кримінальне провадження № 0005092 порушене за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України з посиланням на те, що 23.09.2017р. під час огляду автомобіля марки «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова вварено в основу кузова кустарним способом. Згідно протоколу огляду від 23.09.2017р., постанови про призначення експертизи від 05.10.2017р., авто, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , вилучено. на штраф майданчик.

У матеріалах кримінального провадження № 00009891 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України відсутня ухвала слідчого судді про накладення арешту на вищевказане авто, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_4 є користувачем вказаного авто згідно діючої довіреності від 28.05.2021р.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КПК України).

Враховуючи, що на даний час авто є тимчасово вилученим, та на час розгляду скарги слідчим не надано ухвалу про арешт авта, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про арешт вилученого авта, та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що тимчасово вилучене майно має бути повернуто володільцю.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Також з огляду на те, що витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, слідчий суддя приходить до висновку, що повернення таких доказів повинно відбуватись без будь-яких витрат з боку володільця тимчасово вилученого майна, а вимоги третіх осіб щодо сплати коштів за зберігання речових доказів є неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 160-166, 67, 170-174, 236,309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 або іншого слідчого Житомирського РУП, який уповноважений здійснювати розслідування в рамках кримінального провадження № 0005092 від 23.09.2017р., а також уповноважених осіб сторони обвинувачення,у володінні яких перебуває тимчасово вилучене майно,повернути безоплатно тимчасово вилучений автомобіль марки «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від авто, його володільцю ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1