Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/170/21
У Х В А Л А
25 травня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді-доповідача ОСОБА_1 ,
Судді: ОСОБА_2
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинуваченням: ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 п. 9 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Прокурором до суду було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачений не виконував свої процесуальні обов`язки, тривалий час до суду не з`являвся, у зв`язку з чим 23.04.2021 року судом ОСОБА_6 оголошено у розшук, крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що від суду не переховувався, знаходився в лікарні.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання прокурора.
Пунктом 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Враховуючи те, що суддя ОСОБА_7 , яка входить до складу колегії суддів у даній справі, наразі перебуває у щорічній відпустці, а тому неможливо за вказаних обставин розглянути колегією суддів питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог вищевказаних Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за відсутності члена колегії ОСОБА_7 .
За таких обставин, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність обрання перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він порушив свій обов`язок явки до суду та був оголошений у розшук, міцних соціальних зв`язків немає, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали суд вважає клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 так як обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік та стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим та його захисником не надані, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину та ризики, які на даний час не перестали існувати, а також те, що обвинувачений згідно обвинувального акту не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків. В судовому засіданні ОСОБА_6 вказав, що знаходився в лікарні, а його мати подавала до суду документи на підтвердження цих обставин, але на підтвердження зазначеної інформації ні він, ні його захисник доказів не надали. Ніяких документів до канцелярії суду на підтвердження зазначеного обвинуваченим не надходило. Обвинувачений офіційно не працює, не проживає за зареєстрований місцем проживання, що збільшує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи та вважає необхідним обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України суд, п.п. 20-5 Перехідних положень КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 25 травня 2021 року до 23 липня 2021 року включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 02 червня 2021 року о 10:00 годині.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2