справа № 216/6043/20
номер провадження № 1-кс/216/324/21
УХВАЛА
іменем України

17 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 15.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.07.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 286 ч. 2, 76 ч.1, п. 2-4 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

- 24.10.2018 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу 1700 гривень. 05.02.2020 знятий з обліку по рішенню Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2020 заміна штрафу на громадські роботи.

-25.07.2016 року Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001268 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 КК України;

- 20.11.2020 року Довгинцівським ВП КВП направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000601 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 389 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася з клопотанням до слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в тому, що 22.10.2020 року у нічний час доби, знаходячись по вул. Муромська, що в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, діючи з метою подальшого вчинення злочину, вступив у змову з раніше знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, 22.10.2020, приблизно 01:00 год., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб на виконання та реалізацію заздалегідь виниклого умислу та попередньої злочинної змови, засобами транспортного засобу марки ВАЗ21112 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , прибув до неогородженої території нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , залишивши вищевказаний автомобіль на узбіччі проїзної частини дороги в зоні прямої видимості.

Далі, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, безперешкодно потрапили до неогородженої, прилеглої території нежитлового приміщення АДРЕСА_2 з метою крадіжки.

Далі, знаходячись за вищевказаною адресою, продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_9 5 чавунних батарей радянського виробництва бувшого використання в робочому стані без пошкоджень з різною кількістю секцій, з них: 12 шт., 11 шт., 8 шт., 4 шт., 3 шт., загальна вартість яких складає 2151,66 гривень, а також чавунну ванну радянського виробництва бувшого використання в робочому стані вартістю 833,33 гривень і автомобільну коробку передач бувшого використання в робочому стані до автомобіля марки «Opel Vektra B», вартість якої складає 3300 гривень, однак під час транспортування викраденого майна до транспортного засобу, що здійснювалось руками з прикладанням фізичної сили, дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були помічені очевидцем події викрадення чужого майна свідком ОСОБА_10 , що знаходилась в приміщенні вищевказаної будівлі з метою її охорони, яка в свою чергу почала висловлювати зауваження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо неприпустимості неправомірних дій останніх та їх припинення.

Однак, ОСОБА_5 діючи у змові з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усвідомлюючи, що їх дії з викрадення чужого майна носять вже відкритий характер, незважаючи на зауваження ОСОБА_10 , свої неправомірні дії не припили та утримуючи викрадене майно при собі, погрузили його до транспортного засобу марки ВАЗ 21112 реєстраційний номер НОМЕР_1 та разом з останнім з місця вчинення злочину зникли, таким чином обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

Далі, 22.10.2020, приблизно 03:15 год., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи на досягнення єдиного злочинного наміру та на виконання і реалізацію заздалегідь виниклого умислу, а також попередньої злочинної змови, засобами транспортного засобу марки ВАЗ21112 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням останнього, повторно прибули до неогородженої території нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , залишивши вищевказаний автомобіль на узбіччі проїзної частини дороги в зоні прямої видимості.

Далі, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи групою осіб, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, безперешкодно потрапили до неогородженої, прилеглої території нежитлового приміщення АДРЕСА_2 з метою крадіжки.

Далі, знаходячись за вищевказаною адресою, продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу та демонтажу з використанням підручних засобів таємно викрали належний потерпілому ОСОБА_9 зовнішній блок від кондиціонеру марки «GreeFGR 7,5 Е» бувшого використання у справному стані, вартістю 10166,67 гривень, однак створивши цим зайвий шум були повторно помічені свідком ОСОБА_10 що знаходилась в приміщенні вищевказаної будівлі з метою її охорони, яка в свою чергу почала висловлювати зауваження ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо неприпустимості неправомірних дій останніх.

Однак, ОСОБА_5 діючи у змові з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що їх дії з викрадення чужого майна носять відкритий характер, незважаючи на зауваження ОСОБА_10 , свої неправомірні дії не припили та утримуючи викрадене майно при собі, почали його погрузку до транспортного засобу марки ВАЗ21112 реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак, не довівши злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, були викриті та затримані прибулим на місце власником майна та третіми особами.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 6284,99 грн. та могли спричинити майнової шкоди на суму 10166,67 грн.

Таким чином, встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), яке не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, за попередньою змовою групою осіб.

16 січня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України.

Згідно з приписами ст. 12 КК України випливає, що такий злочин відноситься до тяжких злочинів, покарання за вказаний злочин передбачено у вигляді позбавлення волі до шести років.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри висунутої підозрюваному, що підтверджується:

- протоколами огляду місця події від 22.10.2020 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.10.2020 року, який повідомив, що на території нежитлового приміщення, власником якого він, затримав двох чоловіків, які намагалися викрасти його майно, ще один втік;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.10.2020 року, який повідомив, що надав у користування власний автомобіль ВАЗ 2112 ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.11.2020 року, який повідомив, що 22 жовтня 2020 року троє невідомих чоловіків намагалися викрасти майно, яке належить його братові. Двоє з них намагалися погрузити зовнішній блок від кондиціонеру в салон автомобіля, а інший перебував за кермом. Побачивши його з братом почали тікати, але двох було затримано.

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 на фото під № 3 впізнав чоловіка, який перебував за кермом автомобіля ВАЗ 2112 та який був ним затриманий;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 10.11.2020 року, яка повідомила, що 22 жовтня 2020 року вона перебувала на території нежилої будівлі за адресою АДРЕСА_2 , де близько 01.00 годин через вікно побачила трьох чоловіків, які пересувалися по території з викраденим майном;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 на фото під № 4 впізнала чоловіка, який перебував на території нежитлової будівлі;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 30.12.2020 року, який підтвердив, що він, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виносили з території нежитлової будівлі по вул. Тополиній чавунні батареї та блок від кондиціонеру;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2021 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 12.01.2021 року, який надав аналогічні пояснення, що й підозрюваний ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2021 року.

Обґрунтованими є також доводи прокурора про наявність достатніх підстав вважати, про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ризики переховування від суду в зв`язку із тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим та вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що останній неодноразово судимий за злочини проти власності, в провадженні інших судів маються кримінальні провадження відносно нього, на шлях виправлення не став, висновків не зробив, та знову підозрюється у вчинені тяжкого корисливого злочин.

Пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі "Бекчієв проти Молдови" (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, п. п. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Таким чином, суд вважає, що прокурор в достатній мірі обґрунтував наявність обґрунтованої підозри та ризику для обрання запобіжного заходу.

А тому, у відповідності до положень ст. 194 КПК України, у суду є підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку суду, стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання визначеним ризикам. Так під час судового розгляду встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, мешкає разом зі своїми батьками.

При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у питанні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Смірнови проти Росії» від 24.07.2003 року, п. 60 ЄСПЛ зазначив, що «ризики переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобігання ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування». У справі «Тимошенко проти України» від 30.04.2013 року, п. 270 Європейський суд з прав людини вказав, що ймовірне перешкоджання підозрюваним встановленню істини у справі та його зневажлива поведінка не виправдовують позбавлення свободи за підпунктом «с» п. 1 ст. 5 Конвенції.

Надаючи оцінку поданим по клопотанню доказам, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваному достатнього обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.3 п.1 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181, 186, 194, 195, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчої СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а саме з 17 лютого 2021 року по 17.04.2021 року з носінням електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання в Довгинцівський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у попередньо визначений та погоджений день та час на протязі терміну розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000251, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали суду, в тому числі в частині носіння електронного засобу контролю покласти на працівників поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені вручено "___"___________ 2021 року, о «____» год.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ОСОБА_5