Справа № 461/3166/21
Провадження № 1-кс/461/2381/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність та посадових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області та зобов`язати уповноважених посадових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 12 квітня 2021 року.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 12 квітня 2021 року він надіслав до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України. При цьому, відомості про злочин уповноваженими особами Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області не внесені до ЄРДР. Вважає, що така бездіяльність слідчих суперечить ст.214 КПК України та порушує його права, визначені КПК України. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник подав заяву, в якій просить розгляд скарги проводити у його відсутності.
Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням наведених обставин вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 12 квітня 2021 року ОСОБА_3 надіслав до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Станом на день розгляду скарги доказів розгляду заяви та внесення відомостей про злочин за заявою скаржника до ЄРДР не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України.

При цьому, як встановлено в ході розгляду справи, вищенаведених дій уповноваженими посадовими особами Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області вчинено не було, заява з дотриманням положень КПК України розглянута не була, а заявник не повідомлений про прийняте за результатами розгляду заяви рішення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що заява про вчинення кримінального правопорушення (злочину) від 12 квітня 2021 року не розглянута належним чином, з дотриманням вищенаведених положень КПК України, доводи скаржника суб`єктом оскарження спростовані не були, приходжу до переконання, що посадовими особами Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним, тому визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.

Відтак, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути, з дотриманням положень передбачених ст.214 КПК України заяву ОСОБА_3 про злочин від 12 квітня 2021 року та повідомити заявника про прийняте рішення у порядку встановленому Законом.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1