Справа № 761/5277/21
Провадження № 1-кс/761/3906/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.10.2020 в рамках кримінального провадження № 0000072 від 05.02.2020,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.
23.09.2020 в ході проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено особистий обшук ОСОБА_4 та вилучено його майно, а саме: два мобільних телефони «Apple iPhone 7» с/n НОМЕР_1 , пароль « НОМЕР_2 », «Apple iPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , пароль «0706» та 125 (сто двадцять п`ять) купюр номіналом по 100 доларів США на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США.

06.10.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/30651/20 накладено арешт на майно, що було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , у тому числі на мобільні телефони та валютні кошти на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, які вилучені у ОСОБА_4 .

Як зазначає адвокат, ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем, мав при собі кошти, які були вилучені, оскільки його родина планувала придбати б/в автомобіль з доставкою з Америки, для чого необхідно було внести платіж. ОСОБА_4 з дружиною виховують малолітню дитину, матеріально допомагають батькам пенсіонерам. Дружина ОСОБА_4 залишилася без роботи, перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітна. ОСОБА_4 , як власник мобільних телефонів«AppleiPhone 7» с/n 579СЕ3091А та «AppleiPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , самостійно і свідомо повідомив слідчому паролі від зазначених телефонів, сподіваючись, що слідство маючи доступ до мобільних телефонів у стислий строк проведе необхідні дії та переконавшись у відсутності відомостей, що становлять предмет доказування, поверне мобільні телефони йому, як власнику.

У разі наявності у вилучених смартфонах інформації, яка на думку сторони обвинувачення є доказом, слідчий із залученням спеціаліста, мав право скопіювати інформацію з мобільних телефони «AppleiPhone 7» с/n 579СЕ3091А, пароль « НОМЕР_2 », «AppleiPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_2 » та повернути ці мобільні телефони ОСОБА_4 .

Крім того, вилучені грошові кошти, з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 355 КК України, не можуть доводити жодну з обставин, які підлягають доказуванню у зазначеному провадженні.

У кримінальному провадженні, після 13 місяців досудового розслідування ОСОБА_4 до слідчого не викликався, не допитувався, про підозру йому не повідомлялося.

Таким чином у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих і процесуальних дій з вилученим майном.

Оскільки кримінальне провадження розслідується більше 13 місяців, ОСОБА_4 вже більше 5 місяців обмежений у праві вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном внаслідок арешту накладеного ухвалою слідчого судді від 06.10.2020, що має негативні наслідки для третіх осіб, а саме для його дружини, малолітньої дитини, батьків пенсіонерів.

У зв`язку з чим заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020 а саме: мобільний телефон «Apple iPhone 7» с/n НОМЕР_1 , пароль « НОМЕР_2 »; мобільний телефон «AppleiPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , пароль «0706»; 125 (сто двадцять п`ять) купюр номіналом по 100 доларів США на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав позицію свого представника, додатково зазначивши, що від працював ФОП, у вказаному офісному приміщенні орендував робоче місце, жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні він не має і його жодного разу не викликали на допит.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, надіслав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд клопотання у його відсутності та відмовити у його задоволенні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення адвоката та власника майна, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/30651/20 (провадження № 1-кс/761/19139/2020), слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні слідчого управління ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.10.2020 у справі № 761/30651/20, накладено арешт на майно, вилучене 23.09.2020 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на два мобільних телефони - «Apple iPhone 7» с/n 579СЕ3091А, пароль « НОМЕР_2 », «Apple iPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , пароль «0706» та 125 (сто двадцять п`ять) купюр номіналом по 100 доларів США на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, для забезпечення їх зберігання, як речових доказів у кримінальному провадженні №0000072.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вилучені в ході проведення обшуку 23.09.2020 речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з долучених до клопотання документів, вилучені кошти у сумі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США є особистими накопиченнями ОСОБА_4 , що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку ФОП, Договором комісії №6436/20/001549 від 19.09.2020 та Договором №256867/1.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 05.02.2020, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 06.10.2020, в той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, власник арештованого майна не набув жодного процесуального статусу, протилежного прокурором не доведено, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та суттєво обмежує непорушне право власника ОСОБА_4 на мирне володіння своїм майном, закріплене Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту майна, оскільки відсутні підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №761/30651/20 в частині накладання арешту на:

- мобільний телефон «AppleiPhone 7» с/n НОМЕР_1 , пароль « НОМЕР_2 »;

- мобільний телефон «Apple iPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 , пароль «0706»;

-125 (сто двадцять п`ять) купюр номіналом по 100 доларів США на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1