Справа № 159/1150/21
Провадження № 1-і/159/1/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000081 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за частиною другою статті 185 КК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 10.04.2021.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Автоматизованою системою документообігу клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, щодо заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою покладаються на розсуд суду.

Вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Підставами для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слугували обґрунтованість підозри та наявність ризику переховування від суду та вчинення іншого злочину.
При вирішенні питання про подальше застосування запобіжного заходу суд перевіряє чи не зменшились зазначені ризики та приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка вчинила злочин під час іспитового строку, не проживає за місцем реєстрації, не має постійного місця проживання.
Викладене дає підстави для продовження тримання обвинуваченої під вартою у даному кримінальному провадженні.
Підстав для зміни розміру раніше визначеної застави немає.
Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити строк тримання обвинуваченійОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 28 травня 2021 року включно, з правом застави в розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного судупротягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_1