ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/521/17
провадження № 1-кп/753/154/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (померлого) ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0011744 від 18.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетроськ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.12.2013 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК Україи до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0011744 від 18.10.2016 року ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці умисно, незаконно придбав предмет схожий па корпус гранати Ф 1 та предмет схожий на запал УЗР1 М 2, після чого, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків поклав їх до правої кишені куртки синього кольору, в яку був одягнений, тим самим почав незаконно носити зазначені предмети при собі без установленого законом дозволу.
18.10.2016 року приблизно о 09 годині 20 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 17, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_7 , у якого в подальшому при поверхневому огляді в правій кишені куртки синього кольору, в яку останній був одягнутий, виявлено предмет схожий на корпус гранати Ф - 1 та предмет схожий на запал УЗРГМ - 2, які при поєднанні в єдину конструкцію представляють собою ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому злочині не визнав повністю, покази надавати не відмовлявся.
ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_7 помер. 19.09.2017 року до суду надійшла заява батька померлого ОСОБА_8 про розгляд кримінального провадження в повному порядку для реабілітації ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та відновлення його прав та інтересів.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, полягає в умисних діях особи, які полягають у набутті бойових припасів та володінні ними без передбаченого законом дозволу, при цьому суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується умисною виною особи у вчиненні об`єктивної сторони даного злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння - як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені, а саме:

Показання свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що під час пробіжки по парку Партизанської слави зранку, побачив предмет схожий на гранату, який лежав на відкритій місцевості. ОСОБА_10 підняв гранату та зателефонував своєму товаришу ОСОБА_11 і пояснив, що знайшов гранату. Вдвох вони прийняли рішення, поїхати до поліції і здати цю гранату. Вони поїхали до ОСОБА_7 , а потім всі разом направились до відділу поліції. По дорозі ОСОБА_9 взяв у з ОСОБА_7 його куртку, оскільки йому було холодно, а свою віддав ОСОБА_12 . Як тільки вони виїхали, їх одразу зупинили працівники патрульної поліції, причину зупинки не пояснили. Після цього одразу під`їхав чорний мікроавтобус, звідки вибігли люди в масках, поклали їх на підлогу. Всім одягли кайданки. ОСОБА_7 завели в автомобіль, тому ОСОБА_10 не бачив, що з ним робили. Почався обшук автомобіля, ОСОБА_10 намагався вказати, що в автомобілі граната, але його ніхто не слухав. При цьому, нікому не повідомлялись і не роз`яснювались права, причина зупинки. Після всі були доставлені до поліції, де надавали свої пояснення.
Показання свідка ОСОБА_13 , який показав, що йому зателефонував знайомий ОСОБА_10 та повідомив, що знайшов предмет, схожий на гранату. Вони зустрілись і вирішили відвезти гранату до поліції. Зателефонували ОСОБА_7 , оскільки він давно мешкає в м. Києві і все знає. Після вони поїхали до ОСОБА_7 , забрали його. За кермом був ОСОБА_13 , автомобіль Мерседес. По дорозі їх зупинила патрульна поліція, а після одразу під`їхав мікроавтобус, з якого вибігли люди в масках. ОСОБА_7 поклали на підлогу, а потім завели в мікроавтобус. Причину зупинки нікому не повідомляли. В подальшому почався обшук автомобіля, документів на обшук автомобіля не було.
Показання свідка ОСОБА_14 , який вказав, що являється оперуповноваженим карного розшуку. Ним відбувалось затримання обвинуваченого ОСОБА_7 та ще декількох осіб. Затримання відбувалось на підставі інформації, відповідно до якої в автомобілі, в чорному Мерседесі, де перебував ОСОБА_7 та інші особи знаходиться зброя. Виїхавши на місце, автомобіль Мерседес був вже зупинений. В автомобілі була виявлена зброя, була викликана СОГ. У обвинуваченого ОСОБА_7 з кишені була вилучена граната. Огляд проводився за участю понятих. Свідок ОСОБА_10 не повідомляв, що це його граната. З автомобіля були вилучені зброя та патрони. Обвинувачений ОСОБА_7 спочатку говорив, що це не його граната, а потім сказав, що віз її здати в поліцію.
Дані протоколу огляду місця події від 18.10.2016 року, відповідно до якого на вул. Дніпровська Набережна, 17 в м. Києві в присутності понятих у громадянина ОСОБА_7 було виявлено та вилучено з правої кишені джинсів предмет схожий на ніж. При огляді сумки ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет з барабаном, у якому знаходились набої у кількості 7-ми штук, з гумовими кулями, посвідчення червоного кольору з написом «Дозвіл на зброю» на ім`я ОСОБА_9 . Далі при особистому обшуку у ОСОБА_7 виявлено та вилучено з правої кишені темної спортивної куртки предмет схожий на гранату
Дані висновку експерта № 99ВТ від 19.10.2016 року, відповідно до якого наданий на дослідження об`єкт № 1 є стандартним, промислово виготовленим уніфікованим запалом УЗРГМ-2, який відноситься до боєприпасів. Наданий на дослідження об`єкт є стандартним, промислово виготовленим корпусом ручної гранати Ф-1, який не відноситься до боєприпасів, а є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Крім того, в судових дебатах сторона захисту, вказала, що зібрані докази у вищевказаному кримінальному провадженні є неналежними та недопустимими, та стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України (події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Отже, прокурор в судовому засіданні повинен довести вищевказані обставини належними та допустимими доказами, які у відповідності до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, оцінює кожний доказ з точки зору достатності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Між тим, жодним доказом, що надані прокурором не доведено того, що ОСОБА_7 здійснював носіння, зберігання та придбання бойових припасів. Прокурор не скористався своїм правом, не забезпечив у відповідності до ч.3 ст.23 КПК України допит інших свідків обвинувачення, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Прокурор обмежився наданням протоколу огляду місця події, постанови про визнання речовими доказами та висновку експерта, яких не достатньо для висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Оцінюючи покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд приходить до наступного висновку, що вказані особи не стверджують та не можуть стверджувати наявність у ОСОБА_7 умислу, направленого на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, крім того, стороною обвинувачення не було спростовано докази, надані стороною захисту на ствердження версії цієї сторони про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Самі по собі протокол огляду місця події від 18.10.2016 року, висновок експерта № 99-ВТ від 19.10.2016 року та речові докази, досліджені в ході судового розгляду - ні окремо, ні у своїй сукупності також не доводять та не можуть доводити наявність у особи умислу на незаконне зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Будь-яких інших доказів, окрім тих, що були досліджені в ході судового розгляду, які б могли прямо чи опосередковано свідчити про наявність у ОСОБА_7 умислу, направленого на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано не було, а відтак суд приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не було доведено вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом, тому усі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення тлумачаться судом на користь ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Бербера, Мессеге и Хабардо» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Так, зокрема, згідно з ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.
Отже, виходячи з загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведення вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження процесуальних прав та обов`язків, якими вони наділені, оцінивши отримані докази у сукупності, суд вважає, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що в діянні ОСОБА_7 є склад злочину, передбачений ч. 1 ст.263 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати його з підстав недоведеності, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Речові докази:пістолет моделі «ПМ-Т» № НОМЕР_2 калібру 9 мм, револьвер моделі «Наган РФ» № НОМЕР_3 калібру 9 мм Р.А., саморядна рушниця моделі «Сайга-12К» № Н044771988 калібру 12х76, помпова рушниця моделі «А-ТАС Tact.Pump 3» № НОМЕР_4 калібру 12х76, 51 патрон 12 калібру до мисливської гладко ствольної вогнепальної зброї, 13 патронів з маркування «S&B 9 mm P.A/ Blanc», 1 патрон з маркуванням «ПС9 9мм», 1 патрон з маркуванням «СОВА П», 1 патрон з маркуванням «ФОРТ» 9 mm Р.А залишити у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ; автомобіль «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_15 ; змиви з поверхні корпусу гранати Ф-1, змив з поверхні Запалу УЗРГМ, які зберігають в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві знищити; корпус гранати Ф-1, які зберігають в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві передати до військової частини.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 527 гривень 76 копійок віднести на рахунок держави..
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ