Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Первомайськ Справа :484/401/21

Номер провадження : 1-кп/484/237/21

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000108 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, неодруженого, працюючого, має середню освіту, судимостей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

ОСОБА_3 29.01.2021 року, близько 22:00, прийшов в гості до ОСОБА_5 , який проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час ОСОБА_3 помітив на території подвір`я даного домоволодіння головку двигуна для автомобіля ВАЗ 2101, яка належить ОСОБА_5 . Відразу після цього у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення вказаної головки двигуна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та незаконне збагачення, а також переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не перешкоджає їх вчиненню, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно взяв головку двигуна для автомобіля ВАЗ 2101, належну ОСОБА_5 , та виніс її з території подвір`я домоволодіння. У подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1200,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого проступку; пояснив, що дійсно 29.01.2021 року, близько 22:00, коли прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , викрав з території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , головку двигуна для автомобіля ВАЗ 2101, яка належить ОСОБА_5 ; з вартістю викраденого майна згоден; у вчиненому щиро кається.

Сторони кримінального провадження погодили, що вартість викраденої головки двигуна для автомобіля ВАЗ 2101 становить 1200,00 грн, що узгоджується зі звітом про незалежну оцінку майна від 29.01.2021 року.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.01.2021 року ОСОБА_6 заявив, що 29.01.2021 року, близько 22:00, невідома особа викрала з території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , запчастину автомобіля головку блока.

Згідно з протоколом огляду місця події від 29.01.2021 року та таблиці зображень до нього з дозволу ОСОБА_5 було оглянуто території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 02.02.2021 року він добровільно видав працівникам поліції головку авто ВАЗ.

Згідно з протоколом огляду предмету від 02.02.2021 року та таблиці зображень до нього в присутності понятих було оглянуто головку двигуна деталь автомобіля ВАЗ 2101 НОМЕР_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 03.02.2021 року він отримав від працівників поліції головку двигуна ВАЗ 2 для подальшого зберігання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження показання свідків, як доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого проступку знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час призначення обвинуваченому покарання суд ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, має середню освіту, працює; проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується позитивно; відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості; повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), позицію прокурора, обвинуваченого та потерпілого, який щодо виду покарання поклався на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі.

Водночас, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд доходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку з чим, на підставі ст. 75 КК України, його може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на певний строк та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речовий доказ: головку двигуна автомобіля ВАЗ 2101-1003015, яку передано на зберігання потерпілому, залишити потерпілому ОСОБА_5 . Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає. Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 66, 75, 76 ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк один рік;

відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ: головку двигуна автомобіля ВАЗ 2101-1003015, яку передано на зберігання потерпілому, залишити потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1 13.04.2021