Єдиний унікальний номер судової справи 201/4229/21
Номер провадження 1-кс/201/1320/2021
УХВАЛА
Іменем України

05 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001305 від 29.01.2019 року, внесеного до ЄРДР 12.10.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001305 від 29.01.2019 року, внесеного до ЄРДР 12.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що 16 квітня 2021 року на домашню адресу потерпілого ОСОБА_3 поштовим відправлення надійшла копія постанови прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001305 від 12 жовтня 2018 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 367 КК України по факту незаконного притягнення слідчим прокуратури ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 .
Зі змісту оскаржуваної постанови скаржнику відомо, що в ході досудового розслідування не встановлено жодних обставин на підтвердження доводів заявника викладених в заяві про кримінальне правопорушення. Зазначає також, що прокурором у кримінальному провадженні подано касаційну скаргу на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, яким залишено в силі виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 .
Скаржник звертає увагу на те, що з 12 жовтня 2018 року по 29 січня 2019 року не вчинена жодна слідча дія з метою встановлення всіх обставин справи, винуватих осіб. 16 квітня 2019 року Верховний Суд виніс виправдувальний вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишив без змін, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Наголосив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не забезпечило виконання завдань кримінального провадження; досудове слідство проведено з порушенням розумних строків; має місце закриття кримінального провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків.
Відтак, на думку скаржника, оскаржувана постанова від 29 січня 2019 року про закриття провадження №0001305 є незаконною, необгрунтованою, передчасною, її зміст не відповідає вимогам ст. ст. 8. 9, 91-95, 110, 284 КПК України.
Вказав, що оскільки вказану копію ним отримано 16 квітня 2021 року, то строк оскарження постанови закінчується 26.04.2021 року.
Враховуючи вищевикладене, просив скаргу задовольнити.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в судове засідання надав заяву про розгляд скарги без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що наявні докази у матеріалах скарги, матеріали кримінального провадження на вимогу слідчого судді не надав.
Таким чином, в порядку ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі інших учасників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 12.10.2018 року за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 367 КК України кримінальне провадження №0001305.
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29 січня 2019 року закрито кримінальне провадження №0001305 за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Закриваючи провадження прокурор ОСОБА_4 зазначив, що в ході досудового розслідування не встановлено жодних обставин на підтвердження доводів заявника викладених в заяві про кримінальне правопорушення. Зазначає також, що прокурором у кримінальному провадженні подано касаційну скаргу на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, яким залишено в силі виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 .
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Згідно п. 3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29 січня 2019 року закрито кримінальне провадження №0001305 за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України,у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального проступку, а в мотивувальній частині постанови описано, що «в ході досудового розслідування не встановлено жодних обставин на підтвердження доводів заявника викладених в заяві про кримінальне правопорушення. Зазначає також, що прокурором у кримінальному провадженні подано касаційну скаргу на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, яким залишено в силі виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 ».

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відомості до ЄРДР були внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення колишнім слідчим прокуратури Саксаганського району м. Кривого рогу ОСОБА_6 , яким 29.11.2000 року заявника незаконно, на думку останнього, притягнуто до кримінальної відповідальності по кримінальній справі №53009063 від 19.09.2000 року за ч.ч.2,3 ст. 166, ч. 2 ст. 172, ч.ч.2,3 ст. 198 КК України.

16.04.2019 року Верховний Суд виправдувальний вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.09.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.01.2018 року щодо ОСОБА_3 залишив без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження є подання касаційної скарги на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року.
Однак, враховуючи принцип диспозитивності та ухвалу Верховного Суду від 16.04.2019 року, якою виправдувальний вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.09.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.01.2018 року щодо ОСОБА_3 залишив без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення, докази того, що слідчим проведено всі належні слідчі дії з метою встановлення всіх обставин справи та відшукування винних відсутні.
Також, жодної конкретної процесуальної дії, яка була проведена під час досудового розслідування не вказано. Жодних вказівок, які б свідчили на розслідування вказаного провадження не зазначено. Постанова про закриття кримінального провадження містить лише формальний опис складу злочину та посилання на те, що на час винесення постанови «прокурором у кримінальному провадженні подано касаційну скарга на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, яким залишено в силі виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 »,які були проведені під час досудового розслідування, однак без зазначення конкретної інформації, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального проступку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу чи прокурору щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави скасувати оскаржувану постанову.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Заявник просить поновити строк оскарження вказаної постанови, однак постанова було винесена 29.01.2019 року, а отримав копію постанови заявник лише 16.04.2021 року. Скарга фактично надійшла до суду вже 28.04.2021 року, отже заявником не порушено строк подання скарги на постанову від 29.01.2019 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001305 від 29.01.2019 року, внесеного до ЄРДР 12.10.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити.

Постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001305 від 29.01.2019 року, внесеного до ЄРДР 12.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1