490/668/21 30.08.2021
н/п 1-в/490/193/2021
Справа № 490/668/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 02.03.2021 Центральним РС м. Миколаєва за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Учасники судового провадження:
представник установи ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
У липні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло подання заступника начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час, місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, та у зв`язку із невмотивованістю подання просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник органу пробації, в судовому засіданні, просила задовольнити подання та змінити ОСОБА_4 несплачену суму штрафу покаранням.

Суд, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку.

02.03.2021 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

02.04.2021 року вирок набрав законної сили та 08.04.2021 направлений до філії Державної установи "Центр пробації" до виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У поданні зазначено, що інформації про причини невиконання засудженим вироку суду, понад три місяці, уповноважений орган з питань пробації не має.

Представником органу пробації повідомлено, що за місцем проживання що вказане у вироку суду, засуджений ОСОБА_4 тривалий проміжок часу не знаходиться. Вручити повідомлення засудженому за адресою його останнього місця проживання, у тому числі, через матір його громадянської дружини, не надалося можливим.

Кримінально-виконавчим кодексом України передбачено два варіанти примусових дій щодо осіб, які у місячний термін після набрання вироком законної сили не сплатили призначену суму штрафу. З аналізу ч. ч. 3, 4 ст. 26 КВК України можна зробити висновок, що застосування заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону є більш суворою мірою ніж надання можливості обвинуваченому сплачувати штраф частинами, але при цьому, прийняття рішення про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням повинно бути обґрунтованим.

Слід зазначити, що враховуючи положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, що закладені в законодавстві України, подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженим штрафу, але у своєму поданні орган пробації не конкретизував за яких підстав слід застосувати вказані положення.

Розстрочка виплати штрафу припустима у випадку, якщо неможливість сплати штрафу обумовлена об`єктивними причинами: відсутністю роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших прибутків, відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, якщо засуджений не ухиляється від сплати штрафу.

При цьому, Центральний РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області не надає суду:

- доказів на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_4 не може сплатити штраф призначений вироком суду;

- не зясовано підстави та причини несплати штрафу;

- відсутні докази ухилення засудженого від покарання у виді штрафу, оскільки останній до цих пір належним чином не повідомлений про такий обовязок, не встановлено його фактичне місце знаходження, не вжито заходів щодо його розшуку.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України»18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, указуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Окремо, доцільно зазначити, що повідомлення про сплату штрафу, що адресовано ОСОБА_6 не містить контактної інформації із центром пробації, не містить інформації про порядок сплати штрафу, відсутні і банківські реквізити, тобто в разі його отримання засудженим таке повідомлення може бути залишеним без виконання.

Матеріали подання не місять запитів до отримувача коштів на рахунок якого власне мали надійти грошові кошти від засудженого за вироком суду.

Суд вважає, що неможливо, виходячи лише з одних формальних міркувань - факт несплати штрафу, вирішувати питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання заступника начальника Центрального РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня винесення ухвали до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1