Справа № 513/228/21
Провадження № 1-кп/513/37/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 15 лютого 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Світлодолинське Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 жовтня 2000 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України 1960 року до одного року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 45 КК України 1960 року умовно строком на один рік;

- 11 лютого 2002 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81 КК України 1960 року до двох років шести місяців позбавлення волі;

- 22 вересня 2005 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 17 липня 2006 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- 08 лютого 2018 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 25 вересня 2020 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи раніше засудженим, останній раз Арцизьким районним судом Одеської області 08 лютого 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, після звільнення 25 вересня 2020 по відбуттю строку покарання, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, повторно обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину за наступних обставин.

06 січня 2021 року о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , куди попередньо прийшов для сумісного вживання спиртних напоїв зі своєю знайомою ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю останньої в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, з корисних мотивів, таємно, умисно, повторно викрав майно потерпілої, а саме: мобільний телефон марки ZTE BLADE L210, вартістю 1900 гривень з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «VODAFONE», вартістю по 100 гривень кожна, чим заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду, згідно висновку експерта на загальну суму 2100 грн. 00 коп., після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

04 березня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за кримінальне правопорушення (злочин) у вигляді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, застосувавши п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину), щиро розкаявся в його вчиненні та надав суду показання про обставини злочину, які повністю співпадають з обставинами, які викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 повністю підтвердила обставини злочину, які повідомив суду обвинувачений.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї вини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим міри та виду покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, застосувавши п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Характер взятих ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілою у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів у справі слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 04 березня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки ZTE BLADE L210, картонну коробку від мобільного телефону ZTE BLADE L210, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , телефон кольору синій, та картонна коробка від сім-карти оператора мобільного зв`язку VODAFONE, номер НОМЕР_3 , ICCID НОМЕР_4 , використати до 30 червня 2022, в якому знаходиться інструкція та пластикова картка до сім-картки НОМЕР_5 , що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1