справа №619/992/21
провадження №1-кп/619/194/21
26 лютого 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
13 години 00 хвилин 31 січня 2021 року ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник словесний конфлікт, який почула ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та заступилася за свою бабусю та вступила в конфлікт із ОСОБА_6 .
В ході конфлікту у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання лівою рукою схопив за волосся потерпілу та наніс один удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя а саме в бік верхньої губи ОСОБА_5 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 , спричинені згідно висновку експерта №09-197/2021 від 15.02.2021 наступні тілесні ушкодження - синець на слизовій верхньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_6 представленим захисником ОСОБА_10 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Потерпілим ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту без її участі у спрощеному порядку.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.
Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що внесені до ч.1 ст.125 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_7 його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення-проступок.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_11 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність матеріального збитку, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання в межах санкції статті КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 .
Цивільний позов не заявлено.
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395 КПК України суд,
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання - штраф у розмірі 50/п`ятдесят/ неоподатковуваних доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1