Справа № 203/763/21
Провадження № 1-кп/0203/587/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 03.02.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздори, Синельниковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого в АТ «Українська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30.01.2021 року приблизно о 19:00 годині знаходився міжмагазином «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5 та господарським корпусом АТ «Українська залізниця», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 2а, де в нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень.
Далі, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи цього, ОСОБА_4 почав штовхати потерпілого, потім наніс йому один удар долонею лівої руки в область голови та два рази вдарив ногами по тулубу, потім схопився двома руками за рукав та воріт куртки ОСОБА_5 та два рази вдарив його головою о металеву опору, після чого ОСОБА_5 впав на землю без свідомості.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та пояснив, що на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , почав штовхати його, потім наніс один удар долонею лівої руки в область голови та два рази вдарив ногами по тулубу, потім схопився двома руками за рукав та воріт куртки ОСОБА_5 та два рази вдарив його головою о металеву опору, після чого останній впав на землю без свідомості. Після цього сам викликав швидку допомогу. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого матеріального, морального характеру не має.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, та подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку. Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в мінімальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.
Цивільного позову не було заявлено.
Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ : CD-R диск 700 mb, 80 min, який зберігається в матеріалах справи, необхідно залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.349, 368,370,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Речовий доказ : CD-R диск 700 mb, 80 min, який зберігається в матеріалах справи, необхідно залишити в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1