Справа № 750/8347/21
Провадження № 1-кс/750/2379/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2021 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши в ході підготовки до розгляду клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 05.05.2021, -

в с т а н о в и в:

29.07.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в якому просить частково скасувати ухвалу Деснянського районного суду від 16.07.2021 у справі №750/7403/21 (провадження №1-кс/750/2113/21) та повернути йому майно, а саме паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон» в корпусі чорного кольору з розбитим екраном в робочому стані з сім картою номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 .
Вивчивши клопотання про скасування арешту, приходжу до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Проте, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, ОСОБА_3 на жодну із статей КПК України не посилається, а ст. 174 КПК передбачає три, конкретно визначені, способи скасування арешту з майна, і такого способу як часткове скасування ухвали не передбачає, тому дане клопотання суперечить нормам ст. 174 КПК України та жодною іншою нормою КПК не передбачено.
Одночасно з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що вказані в клопотанні вимоги виходять за межі питання, які розглядаються слідчим суддею за клопотанням про скасування арешту з майна у відповідності до ст. 174 КПК України.
Враховуючи наведене вище, вимоги ОСОБА_2 , який подав дане клопотання, частково скасувати ухвалу Деснянського районного суду від 16.07.2021 у справі №750/7403/21 (провадження№1-кс/750/2113/21), виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до діючих норм КПК України.
Нормою частини 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1ст. 7 КПК України.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії слідчого судді у разі встановлення невідповідності клопотання про скасування арешту майна вимогам законодавства, зокрема вимогам ч. 1ст. 174 КК України.

Разом з тим, виходячи з положень ч. 3 ст.172, п. 1 ч. 2 ст.304 КПК України, подання заяви чи клопотання особою, яка не має на це права, або без дотримання певних вимог, тягне за собою її повернення, що не позбавляє таку особу знов звернутися з відповідною заявою чи клопотанням після усунення недоліків або після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Виходячи з наведеного, подане клопотання не підлягає розгляду саме в цьому суді, у зв`язку з чим, його належить повернути особі, яка його подала.
Ця ухвала не є перешкодою для повторного звернення до суду особи, яка подала таке клопотання, після усунення зазначених вище недоліків, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 9, ч.6, 174 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 05.05.2021 повернути ОСОБА_2 для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1