Справа № 215/1963/21
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 14.01.2021 приблизно о 17.30 годині, ОСОБА_3 , разом із раніше знайомою йому ОСОБА_8 , знаходився поблизу магазина «Вогник», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Дмитра Войчишена, 14а, а саме біля центральної проїжджої частини дороги по вул. Мусорського, де вигулювали двох собак породи амстафф без повідка.
В цей час та місце, по центральній проїжджій частині дороги по вул. Мусорського в Тернівському районі м. Кривого Рогу на автомобілі «Chevrolet Aveo» рухався ОСОБА_7 та одна з собак породи амстафф, яка належить ОСОБА_8 різко вибігла на проїжджу частину дороги, чим створила перешкоду вищевказаному транспортному засобу.
Водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_7 вийшов з транспортного засобу та став оглядати належний йому автомобіль та в цей час до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_3 , який почав грубо виражатись в його сторону та звинувачувати в тому, що він травмував собаку.
Так, на ґрунті вищевказаних обставин між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого, у ОСОБА_3 , який знаходився на проїжджій частині дороги по вул. Мусорського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, навпроти магазину «Вогник», біля автомобіля «Chevrolet Aveo», виник прямий умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Знаходячись у вказаному місці, 14.01.2021 приблизно о 17.40 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наблизився на відстань приблизно одного метру до ОСОБА_7 , який знаходився біля належного йому автомобіля, та розташувавшись обличчям до останнього, кулаком правої руки наніс один прямий удар в область носу потерпілого ОСОБА_7 .
Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_7 утримався на ногах, однак відчув сильний біль.
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, перелому кісток носу, які згідно з висновками судово-медичних експертів №62 від 15.01.2020 та №180 який початий 08.02.2021 року та закінчений 15.02.2021 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки та які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальний проступок за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_7 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України,суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, звертався за медичною допомогою з березня 2019 з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, наглядається лікарем-психіатром з 2006р. з приводу Соціалізованого розладу поведінки, не одружений, має на утриманні малолітнього сина 2017р.народження, офіційно не працевлаштований.
Згідно висновку судово- психіатричного експерта № 81 від 17.03.2021 ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності , інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_3 міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850/вісімсот п`ятдесят / гривень на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя