Справа № 708/765/18
Провадження № 1-кп/712/134/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

представника потерпілої ОСОБА_14

потерпілої ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000152 по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Братськ, Іркутської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, офіційно не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.07.1997 Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 191, ч. 3 ст. 142, 42 КК України до 10 років позбавлення волі;

- 11.04.2000 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 189-4 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 23.07.1997 та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Звільнений 08.10.2009 постановою Бердичевського міського суду Житомирської області 30.09.2009 ст. 82 КК України, заміна покарання на 2 роки виправних робіт;

- 04.08.2014 Міжгірським міським судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Звільнений 04.11.2016 постановою Міжгірського міського суду Закарпатської області від 16.09.2016 за закінченням іспитового строку;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 у проміжок часу з 21 години 20 хвилин 27.12.2016, по 00 годину 20 хвилин 28.12.2016, за попередньою змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті власнику вказаного будинку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Так, близько 21 години 20 хвилин 27.12.2016, ОСОБА_13 , за попередньою змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі прийшли до місця проживання ОСОБА_16 , а саме до будинку АДРЕСА_3 , та безперешкодно проникли до приміщення вказаного домоволодіння, оскільки ОСОБА_16 самостійно відчинив їм вхідні двері. Перебуваючи в помешканні останнього, ОСОБА_13 діючи умисно, з метою вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, застосував відносно ОСОБА_16 фізичне насильство, яке виразилось у тому, що він наніс останньому два удари кулаком в область обличчя, від яких ОСОБА_16 впав на підлогу, після чого одразу наніс останньому декілька ударів кулаками обох рук та ногами в ділянку тулуба справа та голові, а також тримаючи в правій руці металевий термос ємкістю 1 л., який знайшов в кухонній кімнаті, наніс ще декілька ударів по голові ОСОБА_16 коли потерпілий знаходився в горизонтальному положенні на спині. В цей час невстановлений слідством чоловік, перебуваючи поряд, повністю підтримуючи злочинні дії ОСОБА_13 , блокував дружину потерпілого ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб остання не покликала на допомогу.

Після цього ОСОБА_13 , разом з невстановленим чоловіком відшукали в будинку потерпілого газовий пістолет «Генерал», к. 8 мм, № НОМЕР_1 з кобурою, вартістю 15 000 гривень, дозвіл на носіння та зберігання зброї, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 21 «Волга» шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , та заволоділи вказаним майном.

Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_13 та невстановлена досудовим розслідуванням особа спричинили ОСОБА_16 тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки та живота у вигляді численних правобічних переломів ребер, крововиливу у брижу тонкого кишківника та розриву останньої, синці на грудній клітці та животі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_16 , а також тілесні ушкодження: травму шиї у вигляді перелому під`язикової кістки, крововиливів в тканину язика, крововиливів в ділянці щитоподібного хряща, синців і саден шиї, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; тілесні ушкодження, а саме: травму голови у вигляді численних саден та синців, а також ран на голові, крововиливи в м`які покрови черепу з внутрішнього боку, саден та синців на кінцівках, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Він же, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, у проміжок часу з 21 години 20 хвилин 27.12.2016 по 00 годину 20 хвилин 28.12.2016, за попередньою змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, вчинив напад з метою заволодіння майном власника домоволодіння ОСОБА_16 , поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), за наступних обставин:

Так, близько 21 години 20 хвилин 27.12.2016, ОСОБА_13 за попередньою змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, прийшли до місця проживання ОСОБА_16 , а саме до будинку АДРЕСА_3 , та безперешкодно проникли до приміщення вказаного домоволодіння, оскільки останній самостійно відчинив їм вхідні двері. Перебуваючи в помешканні ОСОБА_16 . ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, застосував відносно потерпілого фізичне насильство, яке виразилось у тому, що він наніс ОСОБА_16 два удари кулаком в область обличчя, від яких останній впав на підлогу, після чого одразу наніс декілька ударів кулаками обох рук та ногами в ділянку тулуба справа та голові, а також тримаючи в правій руці металевий термос ємкістю 1 л., який знайшов в кухонній кімнаті, наніс ще декілька ударів по голові ОСОБА_16 коли потерпілий знаходився в горизонтальному положенні на спині. В цей час невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, перебуваючи поряд, повністю підтримуючи злочинні дії ОСОБА_13 , блокував дружину потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб остання не покликала на допомогу.

Після цього, ОСОБА_13 , разом з невстановленим чоловіком, відшукали в будинку потерпілого газовий пістолет «Генерал», к. 8 мм, № НОМЕР_1 з кобурою, вартістю 15 000 гривень, дозвіл на носіння та зберігання зброї, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 21 «Волга» шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , та заволоділи вказаним майном.

Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_13 та невстановлена досудовим розслідуванням особа спричинили ОСОБА_16 тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки та живота у вигляді численних правобічних переломів ребер, крововиливу у брижу тонкого кишківника та розриву останньої, синці на грудній клітці та животі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_16 , а також тілесні ушкодження: травму шиї у вигляді щитоподібного хряща, синців і саден шиї, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; тілесні ушкодження, а саме: травму голови у вигляді численних саден та синців, а також ран на голові, крововиливи в м`які покрови черепу з внутрішнього боку, саден та синців на кінцівках, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Він же, 28.12.2016, близько 00 години 20 хвилин, за попередньої змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , після вчинення умисного вбивства власника вказаного домоволодіння ОСОБА_16 , незаконно заволоділи паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_2 .

Вказані дії ОСОБА_17 органом досудового розслідування кваліфіковані: за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням до житла, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій; за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що ніколи не перебував у м. Чигирин, потерпілих не знає, на час вчинення вбивства ОСОБА_16 у нього є алібі, а саме те, що 28.12.2018 він перебував в с. Негровець, Міжгірського району, Закарпатської області та разом з своєю сім`єю відвідував дитяче свято у Негровецькому дошкільному навчальному закладі, присвячене святкуванню Нового року. Ці обставини можуть підтвердити працівники дитячого садочка, вихователька, інші батьки, які відвідували свято. Крім того, ці події були зафіксовані на фото та відеозапис, який проводили батьки на свої мобільні телефони. Назву дитячого садочка та його адресу він не пам`ятає, але зазначив, що в с. Негровець тільки один дитячий садочок і його можливо встановити. Пізніше ОСОБА_13 повідомив, що має ще одне алібі, а саме зазначив, що в період скоєння злочину, а саме: 27.12.2016 звертався за медичною допомогою до хірурга Міжгірської районної лікарні в Закарпатській області через болі в нозі, яку йому оперували ще в 2013 році, однак чому не вказав одразу про це, він пояснити не зміг. Також зазначив, що в той час, коли за його адресою проходив обшук, його в селі не було, а він знаходився на заробітках, скоріш за все в м. Ужгороді. Номером телефону, який проходить по справі, він ніколи не користувався. При його затриманні, на нього працівниками поліції чинився психологічний тиск, але зі скаргами він не звертався. Вважає, що потерпіла не могла його впізнати, оскільки має похилий вік та проблеми з зором. Із свідком ОСОБА_18 він знайомий, оскільки вони проживала в одному селі Негровець. На його прохання останній від його імені відправив поштою подарунок для сина, вказавши ОСОБА_13 відправником. Вважає, що органами досудового розслідування було сфабриковано справу проти нього, його вина не доведена.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_13 підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_16 був її чоловіком. 27.12.2016 вони разом з чоловіком перебували вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Почули стук у вікно, виглянувши, нікого не побачили. Після цього почули дзвінок у двері. Чоловік пішов до вхідних дверей та відчинив їх. До будинку зайшли двоє невідомих чоловіків. Один чоловік був високий, другий трошки менше на зріст. Один з чоловіків схопив її чоловіка за комір та штовхнув його в кухню, від поштовху чоловік впав. Після чого невідомий почав бити її чоловіка ногами руками і вигукував образливі слова на його адресу. Удари наносились в тулуб та голову, бив довготривалий час, потім наносив удари в голову металевим термосом. Інший чоловік (менший на зріст) заштовхав її до кімнати та тримав у неї біля горла ніж, щоб вона не кричала. З самого початку нападники висунули вимогу щодо пістолета (у чоловіка був газовий пістолет для самозахисту) сказавши, що він начебто фігурує в якійсь справі. Вона сказала чоловіку, щоб він його віддав, однак вона не почула голос ОСОБА_16 і зрозуміла що він був без свідомості. Після чого один з нападників повів її шукати пістолет, в подальшому висунув вимогу віддати йому телефони, та почав перевіряти кишені одягу. Знайшовши документи, забрав їх, з телефонів забрав сім карти, а вона змушена була йому віддати пістолет чоловіка. Коли вони покидали будинок то сказали, що забрали документи і віддадуть їх тільки тоді, коли вона разом з чоловіком заберуться з цієї землі, щоб через 10 днів їх тут не було. Після їх уходу, вона підбігла до чоловіка, він ще хрипів. Вона поливала його водою та підстелила матрац. Через деякий час його рука почала холодіти і він помер. Вона залишила чоловіка і побігла додому до сина, який проживав неподалік. Після чого син викликав працівників поліції. Також додала, що високий чоловік розмовляв російською мовою, а другий до нього звертався і називав його «командиром». Всі активні дії відносно її чоловіка здійснював ОСОБА_13 , а другий лише її тримав. Крім того пояснила, що до них декілька разів зверталася настоятелька Троїцького Чигиринського монастиря з пропозицією продати будинок та землю, однак вони не погоджувались. Після смерті ОСОБА_16 , її син прийняв спадщину і домоволодіння з землею було їй продано настоятельці монастиря. Під час судового розгляду в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що саме обвинувачений наносив удари її чоловіку, вона його впізнала по рисам обличчя, по очах і бровам та статурі;

- показами свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що батьки проживали на території Троїцького Чигиринського жіночого монастиря. Декілька разів до них зверталися з пропозицією продати будинок, однак батько відмовлявся. Десь близько 00:00 год. 00:15 год. 28.12.2016 прибігла матір, яка пояснила, що на них було здійснено напад двома невідомими чоловіками і батька було вбито. Він викликав поліцію та швидку допомогу. Зі слів матері, удари наносились невідомими чоловіками, батьку в тулуб та по голові, також наносили удари по голові металевим термосом. ЇЇ утримував чоловік(менший на зріст), а інший бив батька, вони забрали документи та пістолет, який батько купив ще в 1993 році, однак останні два місяці постійно носив його з собою з метою самозахисту. Після приїзду поліції були проведені слідчі дії, а сусіди були запрошені в якості понятих. Також додав, що матір впізнала нападника, який на даний час є обвинуваченим по рисам обличчя та голосу;

- показами свідка ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які пояснили, що вони були сусідами родини ОСОБА_22 та проживали за 4 будинки від них. Десь близько 4 ранку 28.12.2016 до них прибіг син ОСОБА_16 та сказав, що його батька було вбито. Вони були запрошені в якості понятих та були присутні при огляді місця події. Коли вони зайшли до будинку,то побачили, що труп ОСОБА_23 лежить на підлозі в коридорі. Після слідчої дії вони підписали необхідні документи. Також зазначили, що нумерація будинків спочатку була одна, а потім друга, і саме із за цього могла бути плутанина в номерах будинків;

- показами свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що був понятим під час проведення обшуку в АДРЕСА_2 з іншим понятим. Двері відчинила ОСОБА_25 , яку ознайомили з документами. Під час обшуку у коридорі в шафі знайшли синю куртку, з кишені якої працівники поліції вилучили картонну книжечку, дозвіл з фотокарткою літньої особи чоловічої статі. Також були вилучені мобільні телефони, сім картку . Під час того як писали протокол, ОСОБА_25 схопила куртку та вкинула її у піч і не підпускала працівників поліції, однак куртка не згоріла;

- показами свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що був слідчим по вказаному кримінальному провадженні. Була отримана оперативна інформація, що до скоєння злочину може бути причетний ОСОБА_13 , який проживав в с. Негровець Закарпатської області. В Придніпровському районному суді м.Черкаси, було задоволено клопотання щодо обшуку в домоволодінні, в якому проживав підозрюваний, ним в електронному вигляді було направлено ухвалу та доручення на виконання слідчих дій. Під час обшуку було виявлено дозвіл на зброю на ім`я померлого ОСОБА_16 та куртку. Також зазначив, що у справі є два дозволи, один оригінал, який під час обшуку було вилучено в домоволодінні ОСОБА_27 , а другий бланк дозволу який (без печатки) надала особисто потерпіла. Різницю в нумерації будинку, де виявили труп ОСОБА_16 пояснив тим, що у будинку був спочатку один номер, і саме його вказували потерпілі, а після того як була йому надана технічна документація на домоволодіння, він вказав ту адресу, яка зазначена в офіційних документах. Допит потерпілої проводився перед пред`явленням підозри. Провадження у справі дійсно зупинялось, однак слідчі дії не проводились. Також додав, що ОСОБА_13 та його захиснику були надані на ознайомлення всі матеріали, з якими вони ознайомились та зауважень не мали;

- показами експерта ОСОБА_28 який в судовому засіданні пояснив, що він дійсно проводив 2 судово-медичні експертизи трупа ОСОБА_16 . Травми які мали місце наносились в короткі проміжки часу, деякі з них по давності були нанесені за 2-3 години до настання смерті, це такі як травма шиї. Перелом під`язикової кістки мав місце за 30 хвилин до смерті, але дана травма не могла спричинити асфіксію;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 28.12.2016 о 00:20 год. до Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_19 про те, що 27.12.2016 близько 21-20 год. двоє невідомих осіб, знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, з метою вбивства нанесли ряд ударів ногами та руками по голові та тулубу його батька ОСОБА_16 , 1941 р.н., від яких останній помер на місці;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.12.2016, згідно якого ОСОБА_15 просить встановити та притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих осіб, які 27.12.2016 близько 21-20 год. умисно нанесли тілесні ушкодження з метою вбивства ОСОБА_16 , від яких він помер;

- протоколом огляду місця події від 28.12.2016 з фототаблицею до протоколу, яким зафіксовано загальний вигляд будинку АДРЕСА_3 . Також зафіксовано розположення трупа ОСОБА_16 , що знаходився на підлозі в кімнаті. При огляді подвір`я, виявлені сліди низу взуття;

- протоколом огляду місця події від 28.12.2016 з фототаблицею до протоколу, згідно якого слідчим оглянуто перехрестя поблизу монастиря, що знаходиться в м. Чигирин зі сторони автодороги. На даному перехресті наявні сліди заїзду та виїзду транспортного засобу;

- протоколом огляду місця події від 28.12.2016 з фототаблицею до протоколу, згідно якого при огляді земельної ділянки поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 виявлено сліди низу взуття;

- висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969 від 28.12.2016, згідно якого причиною смерті ОСОБА_16 є закрита травма грудної клітки та живота, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею та привела до гострого недокрів`я внутрішніх органів. Судячи з трупних явищ смерть настала близько 12 годин тому назад від часу експертизи трупа в морзі, або в час наближений до вказаного. Виявлені наступні ушкодження: закрита травма грудної клітки та живота у вигляді численних правобічних переломів ребер, крововиливу у брижу тонкого кишківника та розриву останньої, синці на грудній клітці та животі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_16 .Травма шиї у вигляді перелому під`язикової кістки, крововиливи в тканину язика, крововиливи в ділянці щитоподібного хряща, синців і саден шиї, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Травма голови у вигляді численних саден та синців, а також ран на голові, крововиливи в м`які покрови черепу з внутрішнього боку, саден та синців на кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-5-06/8 від 20.01.2017, згідно якого група крові потерпілого ОСОБА_16 . О (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі мікро накладень з долонь потерпілого ОСОБА_16 виявлено кров людини та поодинокі епітеліальні клітини, статеву та групову приналежність яких встановити не можливо із-за малої їх кількості. При серологічному дослідженні крові виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВО. Враховуючи отримані результати та групу крові потерпілого можна прийти до висновку, що антиген Н, виявлений в слідах крові мікро накладень з рук потерпілого ОСОБА_16 , міг походити від особи (осіб) з групою крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові від потерпілого ОСОБА_16 не виключається;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-1-08/17 від 25.01.2017, згідно якого кров трупа ОСОБА_29 відноситься до групи крові ОаВ(І) за ізосерологічною системою АВО. Антиген Н, виявлений в слідах крові людини на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, міг походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові ОаВ(І), але категорично стверджувати про це не можливо, так як антиген Н присутній і в інших групах крові, як супутній. Походження крові від трупа ОСОБА_16 не виключається;

- протоколом проведеного слідчого експерименту від 31.12.2016 з фототаблицею до протоколу, під час якого потерпіла ОСОБА_15 вказала на місце та спосіб нападу а також на порядок нанесення тілесних ушкоджень двома невідомими особами її чоловіку ОСОБА_16 . Крім того ОСОБА_15 вказала на місце, де знаходився пістолет, два мобільних телефони та документи;

- протоколом обшуку від 03.02.2017, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_30 . При проведенні обшуку із кишені куртки, що знаходилася в коридорі, виявлено та вилучено дозвіл на носіння зброї на ім`я ОСОБА_16 , 3 мобільні телефони, чоловічі речі, сім-картка оператора «Life» та коробку «Vodafon»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_15 на фотознімку № 3 впізнала особу, що здійснила напад на її чоловіка ОСОБА_16 ;

- висновком молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/44 від 26.05.2017, яким встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_16 виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами. Встановлені генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_16 . Вказані ознаки збігаються між собою і збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 106 від 31.05.2018, згідно якого ОСОБА_13 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. У період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком судово-медичної експертизи № 03-01/969/33 від 26.06.2018, яким встановлено, що ушкодження, які були виявлені при експертизі трупа ОСОБА_16 , могли виникнути за обставин та в час вказаних ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту від 31.12.2016, тобто від численних ударів руками, ногами та від ударів термосом, а також від тиснення зі значною силою стопою обутої ноги;

- повідомленням «Нова Пошта» № 464-17 від 10.04.2017, згідно якого номер мобільного телефону НОМЕР_5 використовувався особою, яка при відправці вантажу представилась як ОСОБА_13 ;

- повідомленням «Нова Пошта» № 459-17 від 07.04.2017, згідно якого відправником вантажу визначено ОСОБА_13 , номер мобільного телефону НОМЕР_5 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2018 згідно з якою отримано інформацію з ПрАТ «Київстар», яка збережена на диску CD-R4;

- інформацією щодо з`єднань абонентського номеру оператора мобільного зв`язку ПрАТ « Київстар» НОМЕР_6 відповідно до якого особа , що користувалась даним номером знаходилась 27.12.2016 о 20: 37 приблизно в місці скоєння злочину;

- протоколом огляду предметів від 07.02.2018, згідно якої оглянуто документ у формі книжки з написом «Дозвіл» на ім`я ОСОБА_16 .

На підтвердження алібі ОСОБА_13 його захисником ОСОБА_9 надано до суду копії фотографій дитячого свята, які йому були надані ОСОБА_31 , а також копію медичної карти амбулаторно хворого № 3772 на ім`я ОСОБА_13 , яка була надана директором КМНП ЛПУ Міжгірської районної лікарні, та з якої вбачається, що ОСОБА_13 звертався за медичною допомогою 27.12.2016.

З метою перевірки доводів про непричетність ОСОБА_13 до злочинів судом органу слідства було надано судове доручення на проведення тимчасового доступу до документа, який містить охоронювану законом таємницю, а саме до медичної картки стаціонарного хворого №3772 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається в КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» з можливістю її вилучення та в подальшому проведення технічної експертизи вказаного документа.

На виконання ухвали суду та отримання тимчасового доступу до амбулаторної картки хворого ОСОБА_13 було пред`явлено вказану ухвалу директору КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» ОСОБА_32 . Ознайомившись з ухвалою останній повідомив, що вказана картка відсутня у реєстратурі, та зі слів лікаря хірурга ОСОБА_33 він її віддав адвокату ОСОБА_9 на руки.

Допитаний в судовому засіданні свідок лікар - хірург КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» ОСОБА_33 повідомив, що дійсно бачив амбулаторну картку хворого ОСОБА_13 , однак заперечив факт того, що віддав її ОСОБА_9 . Підтвердити факт відвідування ОСОБА_13 27.12.2016 хірургічного кабінету не зміг, оскільки подій того часу не пам`ятає. Особисто копії картки не знімав, однак коли надійшов запит від захисника, піднімали документацію і він впізнав свій почерк. Картку бачив в приймальні головного лікаря ОСОБА_34 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснив, що він перебував на посаді головного лікаря в КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» , підписував відповідь на адвокатський запит та завіряв копії медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , який в подальшому віддав секретарю. Зміст та суть інформації в картці він не перевіряв. 19.10.2020 року при пред`явлені йому копії ухвали про тимчасовий доступ до амбулаторної картки з`ясувалось, що секретар картку віддала лікарю ОСОБА_33 , При спілкуванні з лікарем він пояснив, що віддав картку захиснику ОСОБА_36 . При перевірці архіву також було встановлено, що карти не має, тому надати тимчасовий доступ до неї не було змоги.

Допитати працівників дитячого садка с. Негровець не вдалось, оскільки на даний час у зв`язку з карантином дитячий садок не працює. Директором вказаного дитячого садка є дружина ОСОБА_13 ОСОБА_25 , яка письмово повідомила захисника ОСОБА_9 , що відеозапис свята не зберігся та адвокат надавав вказану відповідь суду.

Таким чином встановлено, що алібі, на яке посилається ОСОБА_13 не знайшло свого підтвердження.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_37 , яка повідомила, що бачила ОСОБА_13 27.12.2016 після обіду, запам`ятала цей день оскільки були роковини смерті сусідки. В чому був одягнутий ОСОБА_13 не пам`ятає, чи були в нього проблеми з ногою, також не пам`ятає. Додала, що його в цей день бачив її чоловік, однак підтвердити цей факт він не може, оскільки перебуває на заробітках. Суд бере до уваги, що цей свідок є родичкою дружини ОСОБА_13 , тому являється зацікавленою особою. На питання, чи бачила ОСОБА_13 на свято Великодня, вона відповіла, що так, вони відмічали цей та інші свята разом, хоча на цей час ОСОБА_13 знаходився в розшуку та за місцем проживання був відсутній. Отже, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_37 щодо наявності алібі у ОСОБА_13 є неправдивими.

Суд також критично відноситься до показів ОСОБА_38 , який свідчив на підтвердження алібі ОСОБА_13 виходячи з наступного. Свідок пояснив, що він є служителем в Києво - Печерській лаврі і їздив 27.12.2016 в Троїцький Чигиринський жіночий монастир в м. Чигирин для того, щоб замовити панахиду по своїй померлій матері. Там він загубив свій мобільний телефон і сім картку не відновляв. З ОСОБА_39 знайомий, оскільки він раніше проживав з нею в селі Негровець, Закарпатської області. На прохання ОСОБА_13 він особисто на адресу проживання ОСОБА_27 в с. Негровець у жовтні місяці відправив посилку, в якій знаходився стихар (церковна одежа). Відправив «Новою поштою», назвавшись ОСОБА_13 та зазначивши свій номер телефону. Такі свої дії пояснив, що посилка повинна була бути для сина від батька в якості подарунка на свято Миколая. Також зазначив, що документів, які посвідчують його особу в нього ніхто не запитував. Суд зауважує,що День Св. Миколая припадає на 19 грудня, в той час як посилка була відправлена 18 жовтня, майже за два місяця до свята, і відправлення було на ім`я « ОСОБА_25 », а не на ім`я неповнолітнього сина Таким чином випливає,що з невідомих причин ОСОБА_40 представився на «Новій пошті» чужим ім`ям та зазначив, з невідомих причин свій номер телефону, який в подальшому, а саме: 27.12.2016 року начебто втратив в м. Чигирин. В подальшому він свій номер телефону не відновлював, що дає підстави вважати, що такі покази дані суду з метою штучного створення алібі обвинуваченого.

До показів свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_42 суд також відноситься критично, оскільки ОСОБА_43 є дружиною обвинуваченого, а свідок ОСОБА_41 її подругою. Суд вважає, що їх покази направлені на штучне створення алібі обвинуваченого.

Так свідок ОСОБА_41 пояснила, що вона проживає в с. Негровець , була присутня при обшуку в домоволодінні ОСОБА_27 . Весь час знаходилась в будинку, біля неї знаходився один з понятих. Крім них в будинку знаходилася ОСОБА_44 , дружина ОСОБА_13 , двоє понятих та працівники поліції. Коли працівники поліції знайшли куртку, вона не бачила, оскільки майже весь час перебувала на кухні разом з дітьми. Також вказала, що в дитячому садочку 28.12.2016 відбувалось свято на якому був присутній ОСОБА_13 зі своєю дружиною ОСОБА_45 .

Свідок ОСОБА_43 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_13 , у них є малолітній син, якого вони усиновили. 28.12.2016 її чоловік разом з нею перебував на дитячому святі у садочку і його бачили інші батьки, які також перебували на святі. Причетність чоловіка до правопорушення заперечувала та зазначила, що обшук в її домоволодінні проходив незаконно, з порушенням її прав. Поняті не завжди перебували в тому місці де проводився обшук . Куртка належала її колишньому чоловіку і знаходилась в маленькій шафі в коридорі. Знайдений під час обшуку дозвіл, який був в кишені куртки, пояснила тим, що працівники поліції підкинули його. ОСОБА_13 куртку ніколи не носив, а свої дії з приводу її знищення пояснила тим, що перебувала в стані афекту, була обурена діями працівників поліції. З приводу отримання посилки з м. Чигирин пояснила, що її відправив її знайомий ОСОБА_46 , в якості подарунку для сина, від її чоловіка, вказавши при цьому прізвище ОСОБА_13 та зазначивши свій номер телефону.

Так суд зазначає, що ОСОБА_43 при проведенні обшуку намагалась знищити знайдені речі; про перебування ОСОБА_13 на святі в садочку, а саме 28.12.2016 ніхто крім неї та її подруги підтвердити не зміг , відео не збереглося, а з наданих фотографій не можливо встановити дату та час, коли вони були зроблені, а також їх справжність. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що саме ОСОБА_43 є завідучкою дитячого садочка, в якому відбувалось свято, на якому начебто був присутній ОСОБА_13 .

Посилання захисника на те, що отримані відповіді з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 07.04.2017 та надання дозволу на затримання з метою приводу надавались під час того, як досудове розслідування було зупинено і тягнуть за собою недопустимість доказів, суд вважає недоречним, оскільки вказані дії були проведені для розшуку обвинуваченого і не можуть свідчити про порушенням вимог КПК.

Посилання сторони захисту на незаконність проведення обшуку суд також не бере до уваги, оскільки вказане питання було предметом оскарження за скаргою ОСОБА_30 . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2013 скаргу ОСОБА_31 було задоволено частково, а саме: зобов`язано повернути тимчасово вилучені речі, які не визнані речовим доказом , в частині визнання факту, що дозвіл на насіння зброї на ім`я ОСОБА_16 був підкинутий особами , що проводили обшук - відмовлено. Обшук був проведений на підставі ухвали суду та свідок ОСОБА_47 , який був понятим підтвердив, що дійсно в результаті обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 був знайдений та вилучений вказаний дозвіл.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження, доходить до висновку, що діяння ОСОБА_13 слід кваліфікувати за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України виходячи з характеру нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізації, віку потерпілого, та поведінку під час та після скоєння злочину. Так судом встановлено, що ОСОБА_13 , незважаючи на похилий вік потерпілого, наносив численні удари руками та ногами в область тулуба, голови,шиї з використанням знаряддя у вигляді підручного предмету побутового вжитку (металевим термосом). Крім того, суд зазначає, що при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, його дружина була позбавлена можливості чинити супротив та покликати на допомогу, оскільки її тримав інший нападник та при цьому демонстрував їй ніж для залякування, а після побиття та заволодіння речами, нападники витягнули з телефонів сім картки, чим також позбавили можливості потерпілу викликати швидку допомогу, зателефонувати сину або покликати когось на допомогу. Враховуючи, що суб`єктивна сторона діяння представляє собою вину у формі умислу до дій, а саме: нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, який є людиною похилого віку та перебував в безпорадному стані на підлозі, та суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, яке охоплюється умислом винного, суд не вбачає підстав для перекваліфікації злочину з умисного вбивства на умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть.

З роз`яснень, викладених в п. 10, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 умисне вбивство учинене з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК), кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

Умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.

Враховуючи те, що обвинувачений, разом з невстановленою слідством особою, зайшли в будинковолодіння і одразу висунули вимогу віддати їм пістолет, в якому вони були зацікавлені, та розпочали активні дії щодо залякування потерпілої та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , в подальшому їм заволоділи, та заволоділи іншим документами, а саме: паспортом та дозволом на зброю, суд вважає, що обвинувачений та його спільник діяли з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_13 доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 суд кваліфікує за:

- п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисному вбивстві), вчиненому з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням до житла, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій;

- ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь яким способом паспортом.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст. 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 14.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 70 КК України.

Оскільки ОСОБА_13 вчинив злочини з корисливих мотивів то до нього повинно бути застосоване і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_13 суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 22.03.2018 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення молекулярно генетичної експертизи № 10-1/44 від 26.05.2017 у сумі 4759,04 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_13 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України, у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 357 КК України, у виді 3(трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_13 у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_13 рахувати з 01.06.2021 зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 22.03.2018 по 31.05.2021, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 4759,04 грн.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 305,00 гривень та 510,00 доларів США, які перебувають на зберіганні в Черкаській філії АБ «УКРГАЗБАНК», мобільні телефони «Nomi» та «Nokia», які перебувають на зберіганні речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області конфіскувати та звернути в дохід держави;

- 2 сліди низу взуття, змиви РБК, волосся з 5 ділянок голови, нігті, мікрона кладення з обох рук трупа, , 2 сім-карти ПрАТ«Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна», , сім-картка мобільного оператора «МТС», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області - знищити;

- дозвіл № 6 на носіння та зберігання пістолета «Генерал» к.8 мм, № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_16 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2