Провадження № 11-кп/824/3649/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0011688 від 03.11.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та №0009725 від 07.09.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України .
Під час судового засідання прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до 26 вересня 2021 року включно.
Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченихпід вартою, вказав, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, таоцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ; тяжкість покарання , що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у зазначених кримінальних правопорушеннях, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином; характеристики осіб, які раніше судимі за скоєння тяжких злочинів.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою (1 рік і 10 місяців), відсутність доказів обґрунтованості підозри та вважає, що має місце затягування розгляду справи. При цьому також посилається на відсутність обґрунтованих ризиків неможливості застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вказує на наявність у нього місця проживання та хвороби вірусного гепатиту С.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор, обвинувачений, захисник повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не надійшло, тому неявка зазначених осіб, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування зокрема обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри, не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Твердження апеляційної скарги на затягування тривалості судового розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтується на власних припущеннях адвоката, а доводи про безпідставну довготривалість перебування обвинуваченого під вартою, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали суду, так Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_8 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин ухвала є законною.
Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: