Справа № 357/6980/20
У Х В А Л А
про скасування постанови про закриття кримінального провадження

08 квітня 2021 року слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0002031 внесеного до ЄРДР 20 липня 2019, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Згідно із скаргою, ОСОБА_2 зазначав, що є представником потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002031, яке внесене до ЄРДР 20 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 кримінальне провадження № 0002031 внесеного до ЄРДР 20 липня 2019, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, закрите, про що 27 листопада 2020 року винесена постанова.

Вважав, що її слід скасувати.

Мотивував це тим, що вона незаконна, адже в ній не вказано зміст абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, який зазначив слідчий ОСОБА_3 та яким не перевірено, чи дійсно, для лікування ОСОБА_4 було недостатньо ліків, чи спілкувався з ОСОБА_5 хтось з лікуючого персоналу, чи просили ОСОБА_5 привезти ліки, які саме, яка їх вартість і скільки коштів на це могло знадобитись, чи були необхідні ліки в наявності в аптеках, розміщених на території міської лікарні № 1, не встановлено також хімічну речовину, якою отруїли ОСОБА_4 , а також слідчим ОСОБА_3 допущена бездіяльність, яка полягала у не розгляді клопотання від вересня 2020 року, про проведення слідчих дій.

Процедура розгляду.
Провадження за скаргою ОСОБА_2 відкрите 10 березня 2021 року.

Судові засідання від 11 березня 2021 року та 16 березня 2021 року відкладалися у зв`язку із відсутністю матеріалів кримінального провадження № 0002031, яке внесене до ЄРДР 20 липня 2019, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні від 08 квітня 2021 року, ОСОБА_2 свою скаргу підтримав та просив задовольнити.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України, її розгляд відбувався за відсутності слідчого ОСОБА_3 .

Слідча суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002031, яке внесене до ЄРДР 20 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, видалилася до нарадчої кімнати.

Встановлені слідчою суддею обставини із посиланням на докази.
Згідно із витягом, 20 липня 2019 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0002031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

«ЖЄО № 23396 від 20 липня 2019 року до Білоцерківського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , який повідомив, що 13 липня 2019 року наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 перебуваючи поблизу Білоцерківської МЛ № 1, що по вул. Я. Мудрого, в м. Біла Церква Київської області, самовільно, всупереч установленому законом порядку та без законних повноважень скористався автомобілем марки «Toyota» марки «Camry» належний ОСОБА_4 , чим спричинив останньому шкоду, сума якої встановлюється».

ОСОБА_4 має статус потерпілого.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 21 липня 2019 року, ОСОБА_4 допитаний, як потерпілий.

Згідно із протоколом допиту свідка від 30 липня 2019 року, ОСОБА_5 допитаний, в якості свідка

Згідно із постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 грудня 2019 року, кримінальне провадження № 0002031, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, вирішено закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вона скасована, згідно із слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від 17 березня 2020 року.

Згідно із постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 18 червня 2020 року, кримінальне провадження № 0002031, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, вирішено закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вона скасована, згідно із постановою першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 06 серпня 2020 року.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 06 серпня 2020 року, діяння у кримінальному провадженні № 0002031, яке внесене до ЄРДР 20 липня 2019 року перекваліфіковане з ознак кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, на ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно із протоколом допиту потерпілого від 18 вересня 2020 року, проведений додатковий допит ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій від 16 вересня 2020 року, адвокат ОСОБА_2 , який є представником ОСОБА_4 , серед іншого просив: провести одночасний допит потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , отримати тимчасовий доступ до медичної документації (історії хвороби) ОСОБА_4 , який 13 липня 2019 року був доставлений до КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» та отримував медичну допомогу у відділенні інтенсивної терапії (реанімації); призначити судово-медичну експертизу ОСОБА_4 з метою встановлення причин його отруєння та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; встановити свідків, серед працівників КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1», а саме приймального відділення та відділення інтенсивної терапії (лікуючий лікар, черговий лікар, медичні сестри) та допитати з приводу обставин надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_4 , зокрема в якому стані надійшов і що повідомив про свій стан, ким був доставлений і що повідомили супроводжуючі особи, яке лікування було призначено, ліки були надані з наявних у лікарні, чи були придбані за вказівкою лікаря (медсестри) сторонніми особами; встановити свідків серед інших осіб та допитати з приводу обставин заволодіння ОСОБА_5 автомобілем Тойота Кемрі, належному потерпілому ОСОБА_4 та його пошкодження, у тому числі інших водіїв учасників ДТП; встановити розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином потерпілому ОСОБА_4 та вжити передбачених КПК України заходів для забезпечення її відшкодування.

Відповідно до протоколу одночасного допиту осіб від 28 вересня 2020 року, одночасний ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не відбувся.

На запит від 22 вересня 2020 року № 5/84114/109/1001/02-2020, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області надана копія постанови судді ОСОБА_9 від 05 серпня 2019 року та інших документів, які пов`язані із нею.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 24 вересня 2020 року, наданий тимчасовий доступ до медичної картки амбулаторного хворого та історії хвороби ОСОБА_4 .

Згідно із протоколом одночасного допиту осіб від 02 жовтня 2020 року, допитано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу допиту свідка від 08 жовтня 2020 року, ОСОБА_11 допитаний в якості свідка.

Згідно із протоколом допиту свідка від 27 жовтня 2020 року, ОСОБА_12 допитана в якості свідка.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року, кримінальне провадження № 0002031, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вирішено закрити, на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Мотиви з яких виходить слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, якими вона керувалась.
Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до принципу законності, закріпленому у ст. 7, ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із принципом публічності, закріпленому у ст. 7, ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Положення ст. 49 КК України визначають строки, за спливом яких особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Отже, положення ст. 2, 7, 9, 25 КПК України покладають на слідчого та прокурора обов`язок протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності здійснювати всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а також вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Водночас, положення абз. 2 п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України покладають на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування незалежно він того, чи було під час досудового слідства виконано завдання кримінального провадження та дотримано засад кримінального провадження.
Отже, положення абз. 2 п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України вступають у суперечність з положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 25 КПК України, які визначають загальні засади кримінального провадження, адже дають слідчому та прокурору можливість закрити кримінальне провадження незалежно від виконання ними завдань та дотримання засад кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження,визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідча суддя зазначає, що відповідно до постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року, кримінальне провадження № 0002031, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вирішено закрити, на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Однак, в ній відсутні посилання на тривалість строку, під час якого воно здійснювалося, які слідчі дії проводилися та чому не досягнуто мети їх проведення та не зазначено, які обставини перешкодили протягом строку досудового розслідування вирішити питання про наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності осіб.
Окрім цього, немає відомостей про те, що саме перешкодило слідчому вирішити питання про продовження строку досудового розслідування та завершити досудове розслідування прийняттям рішення по суті, у якому відповідно до вимог ст.ст. 2, 7, 9, 25 КПК України було б вирішено питання щодо існування події кримінального правопорушення та щодо причетності до його вчинення певних осіб.
Натомість слідчий прийняв рішення, у якому жодним чином не відображаються результати досудового розслідування.
Таким чином, воно не відповідає загальним засадам кримінального провадження визначеним у ст. 9 КПК України, що потягло за собою невиконання завдання кримінального провадження визначеного ч. 1 ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Висновки слідчої судді.
Отже, зважаючи на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 9, ч. 5 ст. 110 КПК України, слідча суддя вважає, що її належить скасувати.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідча суддя,
П О С Т А Н О В И В :

скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0002031 внесеного до ЄРДР 20 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0002031 внесеного до ЄРДР 20 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1