н/п 1-кп/953/748/21

"19" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 368 ч.ч. 1, 3 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 27 ч.5 - 368 ч.ч. 1, 3 КК України, -
У підготовчому судовому засіданні, проведеному за участі обвинувачених, та їх захисників прокурор зазначив, що справа підсудна суду , вважав, що підстав для повернення обвинувального акту не існує, а справу слід призначити до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_4 повідомив суду , що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт містить анкетні відомості про обвинувачених, які не передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України: про освіту, місце роботи у теперішній час та у минулому, спеціальне звання, відсутність судимості та сімейний стан; обвинувальний акт містить не передбачені ст. 291 КПК України твердження про начебто встановлений факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; обвинувальний акт, всупереч вимог п. 3 та 31 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить анкетні відомості потерпілих та викривачів; замість викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, в здійсненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , обвинувальний акт, всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, містить розпливчаті неконкретні висловлювання, щодо діянь, які сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_7 . Також захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з вищезазначених підстав.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_6 підтримав твердження захисника ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_9 , також вважав, що обвинувальний акт слід повернути прокурору , повністю підтримавши думки своїх захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, дійшов до наступного висновку.
Так, на стадії підготовчого провадження суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі, визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, склад суду тощо.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до обвинувального акту передбачені ст. 291 КПК України, де п. 5 передбачено, що в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
П. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями ст. 91 КПК України, передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частиною 3 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Згідно положення п. а ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому можливість зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду справи, коли суд звертає увагу на неконкретність обвинувачення на підготовчому судовому засіданні, а прокурор має можливість у стислі терміни усунути вказані порушення, фактично призводить до порушення як права обвинуваченого на захист, так і до порушення розумних строків судового розгляду кримінального провадження та в кінцевому результаті призводить по порушень вимог ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, нечіткість та неоднозначність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.
Так у обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є тотожним з формулюванням обвинувачення.
В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені ...усмідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив умисне, корисливе корупційне кримінальне правопорушення... , також є твердження «сприяв», « сприяв в отриманні» , але які саме дії або бездіяльність були вчинені обвинуваченими не конкретизовано , також зазначено сприяв ОСОБА_10 в отриманні медичної документації», але якої конкретно медичної документації не зазначено.
В обвинувальному акті також зазначено , що ОСОБА_7 залучив в якості посібника ОСОБА_8 ...який повинен був порадами та вказівками сприяти в отриманні від ОСОБА_11 неправомірної вигоди на користь ОСОБА_7 , при цьому конкретні обставини залучення та сприяння знову відсутні, в обвинувальному акті не вказано ні часу ні місця ні суті порад та вказівок.
Крім того, в обвинувальному акті неодноразово вказується що час події, яка відбулася не встановлений.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому обвинувачено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , містить ознаку вчинення за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, в обвинувальному акті взагалі не викладено обставин (де, коли, в якій формі, умови та інше) злочинної змови обвинувачених. Взагалі не конкретизований склад такої групи та роль кожного з них в цій групі.
Викладене свідчить про те, що висунуте обвинувачення є неконкретним, таким що унеможливлює застосування ефективного засобу захисту, чим порушено право обвинувачених на захист від конкретного обвинувачення.
В постанові Верховного Суду України від 24 листопаду 2016 року по справі № 5-328кс16 надано правову позицію щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК України, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 та ст. 91 цього кодексу.
Так в п. 7 цієї постанови зазначено, що ... У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, на яке міститься посилання у заяві прокурора до Верховного Суду України, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами...
...Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист....
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
З наведених вимог закону слідує, що реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим та невід`ємним додатком до обвинувального акту у кожному кримінальному провадженні.
При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
При цьому , в реєстрі матеріалів досудового розслідування п.п. 1,2,3,4 зазначено, що відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР 23.09.2020р. , а в п.п. 5 12, 68 -91 зазначено , що процесуальні дії проведені до внесення відомостей до ЄРДР , як і прийняті процесуальні рішення. В самому обвинувальному акті зазначено, що відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР 27.03.2020р.
Враховуючи, що вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Разом з цим , прокурору слід ретельно перевірити доводи захисників, які зазначені в клопотаннях про повернення обвинувального акту прокурору та надати їм належну оцінку, щоб уникнути порушення права обвинувачених на захист.
Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядались та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинувачених та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинувачених. Суд лише констатував, що для вирішення цих питань в обвинувальному акті відсутні необхідні відомості, наявність яких вимагає КПК України, встановлені порушення права на захист обвинувачених, а тому відповідно до ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 314-317, 369 КПК України, суд,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 368 ч.ч. 1, 3 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 27 ч.5 - 368 ч.ч. 1, 3 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1