Вирок
Іменем України
19 квітня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Магадан, Російської Федерації, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою технічною освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
17 липня 2018 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_12 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , а саме біля 4-го під`їзду, зі своїм знайомим ОСОБА_13 розпивав спиртні напої. Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_13 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , з яким у ОСОБА_12 під час телефонної розмови, на ґрунті раптово виниклих відносин стався конфлікт, після якого ОСОБА_9 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 та знайомим ОСОБА_15 приїхав у таксі у двір будинку АДРЕСА_3 та зустрівся біля четвертого під`їзду вказаного будинку з ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_9 вийшов з автомобіля таксі, то між ним та ОСОБА_12 відразу почалась бійка, в ході якої ОСОБА_12 , утримуючи в правій руці кухонний ніж, діючи умисно, з метою нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, в ході бійки наніс потерпілому два удари ножем, а саме: один удар в грудну клітину зліва та один удар в область скроні зліва. В результаті протиправних дій ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва по лінії лопатки в області 8-го міжребер`я, яке ускладнилось посттравматичним пневмотораксом зліва та осумкованним плевритом; проникаюче колото-різане поранення скроневої ділянки зліва, яке призвело до відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: перелому лівої скроневої кістки з утворенням контузіонної гематоми скроневої частки головного мозку, у подальшому з утворенням внутрішньої мозкової гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент їх заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення саме за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за цим вироком не визнав, не погоджуючись з кваліфікацією, адже умислу на спричинення смерті ОСОБА_9 в нього не було. Пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла і він бажає давати показання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив вчинення ним умисних дій направлених на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, пояснивши суду, що 17 липня 2018 року він зустрівся з ОСОБА_16 . Вони сіли у дворі на лавку та розпивали алкогольні напої. ОСОБА_17 пішов за продуктами та приніс ніж, щоб нарізати продукти. Якоб дзвонив на гучномовному зв`язку ОСОБА_18 та він також дзвонив ОСОБА_19 . ОСОБА_20 передав йому ( ОСОБА_21 ) телефон та ОСОБА_18 почав йому погрожувати, запитав де він знаходиться, адресу, сказав залишатися на місці та дочекатися його. Його погрози він не сприйняв реально. ОСОБА_18 він знає близько трьох років. Приблизно через 20 хвилин, в 2-ох метрах від під`їзду зупинилося таксі, з якого вибігли ОСОБА_15 та ОСОБА_18 з палками (пластиковими трубками), якими одразу почали наносити йому удари. Удари вони наносили удвох. Між ними було близько метра. Якоб одразу втік. Перед приїздом ОСОБА_18 , в нього ножа не було, ніж, яким ОСОБА_20 нарізав продукти лежав на тарілці на лавці. Він хотів зупинити удари, для чого правою рукою схопив ніж, яким почав навідмаш махати. Вони впали та кружляли. Він бив навідмаш, здається по рукам. Куди він наносив удари та чому удари були у верхній частині тіла він не знає. Мабуть, в голову удар прийшов, коли вони впали. Якщо б поруч була палка, то схопив би палку. Він припинив махати ножем, коли вони припинили наносити удари. Всі кричали. Коли він підняв голову, то перед ним був один ОСОБА_18 , який кликав ОСОБА_22 , у ОСОБА_18 текла кров. Він схопив чи сорочку, чи футболку та почав затикати рани ОСОБА_18 , відвели ОСОБА_18 на лавку, витирав кров. Ніж замотав в футболку чи сорочку та віддав сусіду. Навіщо він це зробив, не знає. Хтось викликав швидку (хто саме не знає), до приїзду якої ОСОБА_18 сидів на лавці із дружиною ОСОБА_23 , він був поруч, намагався прикласти ганчірку до рани. По прибуттю швидкої та поліції всім зізнався. Ніякого листя з дерев він не оббивав. У вчиненому щиро кається.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що він раніше знайомий з ОСОБА_21 . Конфліктів раніше у них не було. Того дня у нього сталася телефонна розмова на підвищених тонах з ОСОБА_21 (про що саме, він не пам`ятає), після чого він взяв таксі та поїхав, щоб з`ясувати суть телефонної розмови, адже він чув лише крики. Коли сідав в таксі, то у нього було дві пластикові трубки. У двір він приїхав разом із ОСОБА_23 та ОСОБА_15 . Із ОСОБА_21 був ОСОБА_20 . Із таксі він вийшов один, з трубою. В руках у ОСОБА_21 він нічого не бачив. Розмова з ОСОБА_21 була приблизно хвилину. Дії осіб, з яким він приїхав, він не бачив.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 17 липня 2018 року вони із ОСОБА_18 випили 200 г. коньяку. Далі, разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_23 їхали на таксі до ОСОБА_21 . У ОСОБА_24 з собою була пластикова трубка довжиною приблизно 40 см. (Паяльник з собою він не брав). Першим із таксі вийшов ОСОБА_24 та одразу у нього вийшов конфлікт із ОСОБА_21 . ОСОБА_24 почав наближатися до ОСОБА_21 та коли він підходив, то вони балакали на підвищених тонах. Пластикова трубка була у ОСОБА_24 просто в руках. Що було в руках у ОСОБА_21 він не бачив. Вони йшли назустріч одне одному. Як розпочалася бійка він не бачив, адже виходив із таксі. У нього в руках був другий шматок трубки. Коли він підбіг до ОСОБА_18 , то у нього вже йшла кров з голови. Коли посадив його на лавку, то почала йти кров зі спини. Рани були на скроневій ділянці зліва та на спині, нижче лопатки. Він притримував своєю футболкою кров ОСОБА_18 . Також ОСОБА_21 забігав до під`їзду, викрикуючи, що візьме «плітку» та всіх «завалить». Удари невідомому чоловіку він не наносив. Потім приїхала швидка. Коли приїхала поліція, то вилучили у ОСОБА_21 ніж. ОСОБА_21 був одягнений в сіру сорочку і шорти.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає разом із ОСОБА_25 , а ОСОБА_21 є її сусідом. Того дня вони попросили ОСОБА_22 вибрати ліжко, після чого поїхали до нього додому, випили. Максиму хтось зателефонував та погрожував по телефону. Раніше конфліктів з ОСОБА_21 у нього не було. В магазині вони купили пластикові труби. Хто ходив купувати труби, вона не бачила. Коли вони під`їжджали на таксі, то у ОСОБА_21 руки були позаду. Хто перший виходив з таксі, вона не пам`ятає. Вона розплачувалася за таксі, а коли вийшла, то у ОСОБА_24 вже був ніж у голові (стирчав). Вона тричі вдарила ОСОБА_21 , пластиковою трубою. Двічі по спині. Коли вона кликала ОСОБА_26 , то у ОСОБА_24 вже не було ножа в голові. ОСОБА_21 схопив ніж, втік в під`їзд з криками, що всіх перестріляє. Вона не бачила як ОСОБА_21 наносив удари ОСОБА_18 . ОСОБА_21 був одягнений в сорочку і шорти. Як його сорочка опинилась в неї, їй не відомо. Також ОСОБА_15 закривав своєю футболкою рану ОСОБА_18 . Пральна машина в них стоїть в ванній.
Свідок ОСОБА_27 пояснила в судовому засіданні, що в липні 2018 року вона знаходилась вдома з дитиною, почула крик та виглянула у вікно та побачила, що молодий чоловік ходив з голим торсом з ножем в руках. ОСОБА_21 махав ножем по листю. Знаходився в стані алкогольного сп`яніння та викрикував «Ну де? Чекаю!». Потім під`їхало таксі, з якого вийшли 2 чоловіки з пластиковими палицями та направились до молодого чоловіка. Перший вийшов з передньої двері, другий з задньої. Таксі відразу поїхало. До приїзду таксі ОСОБА_21 тримав ніж за спиною, а коли таксі приїхало, то він вийняв ніж. Потім у потерпілого була кров та дівчина викликала швидку та поліцію. Потерпілого посадили на лавку, зняли футболку. Удари ножем вона не бачила. ОСОБА_21 також був в крові.
Свідок ОСОБА_28 пояснив в судовому засіданні, що в липні 2018 року біля його під`їзду була бійка. ОСОБА_21 штовхався з двома чоловіками, дівчина кричала. У тих чоловіків був шматок труби. Чи була кров, він не звернув уваги. Що було у ОСОБА_21 в руці, він не пам`ятає. Він зайшов в під`їзд, його наздогнав ОСОБА_21 , віддав йому згорток у вигляді футболки. ОСОБА_21 був без футболки. Він зайшов додому, розгорнув та побачив там ніж, з чорною рукояттю, лезо в крові, сантиметрів 15-20. Приїхала поліція, він віддав ніж.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що він був водієм таксі, влітку 2018 року він отримав замовлення. Пасажирів забрав на паркові магазину «Олімп». Позаду в автомобілі сіли два чоловіки, з переду жінка. Як він зрозумів, то вони їхали розбиратися, у них в руках були дві пластикові палки. Чоловіку, здається потерпілому, хтось телефонував, про що була розмова він не пам`ятає. Потерпілий був агресивно налаштований. Вони приїхали (на місці стояло двоє чоловіків), чоловіки одразу вийшли з автомобілю. Почалася бійка, першим ударив потерпілий. Жінка розплатилася, в бійці участь не приймала. Обвинувачений був одягнений в бріджи, здається без футболки, що було у нього в руках він не бачив. Потерпілий одягнений в червону футболку. Коли почалась бійка, він одразу поїхав.
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_12 на користь держави - Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради в особі КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» (на теперішній час Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут») у рахунок відшкодування витрат лікарняному закладу на стаціонарне лікування особи від злочину в сумі 82 233, 89 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження та довідкою КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» № 5006 від 13 вересня 2018 року.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої йому внаслідок грошових витрат для його лікування на суму 51 185, 68 грн. та моральної шкоди на суму 200 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_12 , оскільки не визнає своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, та оскільки захист вважає недоведеним пред`явлене обвинувачення, то не визнає і позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_12 .
Відповідно до довідки лікаря ОСОБА_30 від 17 липня 2018 року ОСОБА_9 поступив в хірургічне відділення ЦРЛ м Бахмут в терміновому порядку 17 липня 2018 року о 16:40 із діагнозом: проникаюча колото-різана рана грудної клітини зліва, посттравматичний пневмоторакс зліва; колото-різана рана в скроневій ділянці зліва з ушкодженням скроневої кістки.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 липня 2018 року (з фототаблицею) в ході огляду було оглянуто ділянку місцевості розміром 10 на 10 м, напроти 4 підїзду будинку АДРЕСА_3 та зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину: на лавці, що з права від під`їзду та під лавкою на землі виявлено плями речовини бурого кольору; біля лавки у відрі виявлено чоловічу футболку білого кольору, що просякнута речовиною бурого кольору; біля відра виявлено пластикову трубу довжиною 90 см; в 5-ти м. від лавки виявлено пляму речовини бурого кольору, від якої виявлено аналогічну пляму в одному метрі, далі нашарування довжиною 1,5 м.; далі на ґрунтовій ділянці виявлено нашарування речовини бурого кольору та пластикову трубку довжиною 58 см. Із нашаруванням речовини бурого кольору. Зроблено змиви речовини бурого кольору з поверхні лавки, під лавкою, на дорозі, ґрунті, які вилучено до Бахмутського ВП. Вилучено 2 пластикові труби, футболку.
В ході проведеного огляду, відповідно до протоколу огляду предмету від 17 липня 2018 року (з фототаблицею) за участю ОСОБА_28 було оглянуто металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору (довжина леза 9 см.), на поверхні якого виявлено речовину бурого кольору. Також оглянуто чоловічу футболку темно червоного кольору із написом, на якій виявлено нашарування речовини бурого кольору та з лівого боку посередині та з правого боку задньої частини футболки виявлено пошкодження у вигляді чотирьох порізів розміром 0,5-1,5 см. ОСОБА_28 пояснив, що вказаний ніж, який був замотаний у футболку йому передав його знайомий ОСОБА_31 на прізвисько « ОСОБА_32 » 17 липня 2018 року біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 . Виявлене вилучено до Бахмутського ВП.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 липня 2018 року (з фототаблицею) за участю свідка ОСОБА_14 в ході огляду місця події у коридорі хірургічного відділення КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» по вул. Сибірцева, 15 у м. Бахмут було оглянуто та вилучено чоловічу сорочку синього кольору, з коротким рукавом, що має сліди речовини бурого кольору. Зі слів ОСОБА_14 вказана сорочка належить чоловіку на прізвисько « ОСОБА_32 », за допомогою якої припиняли кров потерпілому, який постраждав 17 липня 2018 року.
В ході проведеного огляду місця події, відповідно до протоколу огляду місця події від 17 липня 2018 року (з фототаблицею) за участю свідка ОСОБА_14 у коридорі хірургічного відділення КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» по вул. Сибірцева, 15 у м. Бахмут було оглянуто та вилучено чоловічі шорти сірого кольору із слідами бурого кольору; чоловічі шльопки-в`єтнамки чорного кольору, які мають нашарування речовини бурого кольору. Зі слів ОСОБА_14 вказані шорти та шльопки належать ОСОБА_9 та були на ньому під час нанесення йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 липня 2018 року, 17 липня 2018 року о 18:40 год. затримано ОСОБА_12 , який за участю захисника ОСОБА_33 ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого власноруч зазначив, що підстави затримання йому зрозумілі, право на захист не порушено.
Відповідно до довідки КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» №1987 від 17 липня 2018 року, у ОСОБА_12 виявлено множинні садна м`яких тканин грудної клітини, лівого плечового суглоба, лівого колінного суглоба.
Згідно з протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 4 від 17 липня 2018 року, ОСОБА_12 (о 23:40 год.) перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,31 проміле).
Відповідно до висновку експерта № 192 від 24 липня 2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_12 встановлено, що виявлені у оглянутого ОСОБА_12 ділянки депігментації шкіри в лівій тімяно-скроневій області голови, в правій скроневій області, в області правої щоки, в області підборіддя ліворуч, по передній поверхні правого плечового суглобу, у лівого краю реберної дуги, по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, по передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя, по передній поверхні лівого колінного суглобу, що утворилися на місці загоєних саден, а також синці по задній поверхні грудної клітини у нижнього краю правої лопатки та в проекції 2-го міжреберя справа по передній поверхні грудної клітини утворилися не менш ніж від 11 дій тупого предмету (тів), якими могли бути і предмети, схожі на пластикові труби, можливо в строк, вказаний в ухвалі суду та оглянутим, та які потребують для одужання строк не більше 6 діб, відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 1.5, п. 1.5.2., п. 2.3, п. 2.3.2б, п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року).
Відповідно до висновку експерта № 199-М від 06 серпня 2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи за мед документами ОСОБА_9 встановлено, що вказані в меддокументах проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва по лінії лопатки в області 8-го міжребер`я, яке ускладнилось посттравматичним пневмотораксом зліва та осумкованним плевритом; проникаюче колото-різане поранення скроневої ділянки зліва, яке призвело до відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: перелому лівої скроневої кістки з утворенням контузіонної гематоми скроневої частки головного мозку, у подальшому з утворенням внутрішньої мозкової гематоми утворились від не менше 2-х контактів з травмуючим предметом (-ми), яким можливо в зазначений строк та як небезпечні для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 1.5, п. 2.1.1а, п. 2.1.2, п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року). Виходячи з опису характеру ушкоджень в наданих меддокументах можна вважати, що предмет, який травмував був плоский, шириною біля 2 см., схожий на ніж. Виходячи з локалізації ушкоджень, описаних в наданих медичних документах, можна вважати, що ОСОБА_9 під час нанесення йому тілесних ушкоджень міг знаходитись як задньою так і лівою поверхнею тіла до предмету який його травмував, при цьому бути як у вертикальному так і в горизонтальному положенні.
Відповідно до висновку експерта № 924 від 23 серпня 2018 року (судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_12 та зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»), кров ОСОБА_12 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експерта № 925 від 12 вересня 2018 року (судово-медичної експертизи чотирьох марлевих серветок зі змивами, з місця події та футболки) виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»): на чотирьох марлевих серветках зі змивом з місця події (об`єкти №№ 1-4) та на футболці (об`єкти №№ 5, 6) встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні в зазначених слідах крові виявлений антиген В, а на двох марлевих серветках (об`єкти №№ 1, 2) та на футболці (об`єкти №№ 5, 6) ще й і ізогемаглютинін анти-А, що не виключається можливість походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про присутність крові ОСОБА_12 в вказаних слідах (об`єкти №№ 1-6) не отримано.
Відповідно до висновку експерта № 926 від 12 вересня 2018 року (судово-медичної експертизи футболки вилученої у ОСОБА_28 ) виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»): на футболці (об`єкти №№ 1-3) встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні в зазначених слідах крові виявлений антиген В, а в одному сліді (об`єкт № 1) ще й і ізогемаглютинін анти-А, що не виключається можливість походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про присутність крові ОСОБА_12 в вказаних слідах (об`єки №№ 1-3) не отримано.
Відповідно до висновку експерта № 927 від 12 вересня 2018 року (судово-медичної експертизи сорочки, шортів та пари тапок ОСОБА_9 ) виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»): на сорочці (об`єкти №№ 1-9), на шортах (об`єкти №№ 10-12) та на прі тапок (об`єкти №№ 13,14) ОСОБА_9 встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні в зазначених слідах крові виявлений антиген В, а в більшості слідів на сорочці (об`єкти № 2-9) та в усіх слідах на шортах (об`єкти №№ 10-12) ще й і ізогемаглютинін анти-А, що не виключається можливість походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Не виключена можливість походження крові, у зазначених об`єктах від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про присутність крові ОСОБА_12 в вказаних слідах (об`єки №№ 1-14) не отримано.
Відповідно до висновку експерта № 902 від 21 вересня 2018 року (судово-медичної експертизи двох фрагментів пластикових труб) виконаної у відділенні судово-медичної цитології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»): на двох фрагментах труб (об`єкти №№ 1-7) встановлена наявність крові людини та визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені, статева та групова належність крові в слідах на двох фрагментах труб (об`єкти №№ 1-7) не встановлена.
Відповідно до висновку експерта № 901 від 14 вересня 2018 року (судово-медичної експертизи ножа) виконаної у відділенні судово-медичної цитології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР»): на ножі (об`єкти №№ 1, 2) встановлена наявність крові та визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені, статева та групова належність крові в слідах на ножі (об`єкти №№ 1, 2) не встановлена через відсутність форм ленних елементів крові, при визначенні її групової належності в даних слідах виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0. Кров в слідах на ножі (об`єкти №№ 1, 2) могла походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про походження крові в слідах на ножі (об`єкти №№ 1, 2) від ОСОБА_12 не отримано.
Під час пред`явлення особи для впізнання, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 серпня 2018 року, свідок ОСОБА_27 (за рисами обличчя) впізнала хлопця (яким виявився ОСОБА_12 ), який 17 липня 2018 року близько 16:00 год. був з ножем в руках та який приймав участь в бійці біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту (з фото таблицею та диском із відеозаписом) проведеного 04 вересня 2018 року за участю захисника ОСОБА_34 , ОСОБА_12 показав та розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Так, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 пояснив та показав, що 17 липня 2018 року протягом дня він вживав алкогольні напої із знайомим ОСОБА_35 біля 4-ого під`їзду на лавці. Останньому зателефонував ОСОБА_18 , з яким відбувся конфлікт, в ході якого останній запитав де він знаходиться та пообіцяв приїхати розбиратися. Через деякий час на місце під`їхало таксі, з якого вибігав ОСОБА_18 та ще чоловік, які почали бити його пластиковими трубами. Щоб захиститися, він взяв з лавки в праву руку ніж та почав відмахуватися від ОСОБА_18 , в ході чого не цілеспрямовано наніс йому удар по голові (оскільки побачив, що у нього в області лівої скроні текла кров).
В судовому засіданні досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , зміст якого повністю відповідає відомостям, зазначеним в протоколі слідчого експерименту від 04 вересня 2018 року.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту (з фото таблицею та диском з відеозаписом) проведеного 06 вересня 2018 року зі свідком ОСОБА_27 (за участю ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_34 ) остання показала та розказала про обставини події, свідком якої вона була. Так, знаходячись біля 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_27 пояснила, що вона мешкає у зазначеному під`їзді в квартирі АДРЕСА_4 , вікна якої виходять у двір та 17 липня 2018 року вона в денний час була вдома та почула телефонну розмову на підвищених тонах, потім у вікно з зальної кімнати вона побачила агресивного незнайомого чоловіка, який ходив з ножем у правій руці та розмахував по листям з дерев, когось очікував та вигукував «Ну давай. Что, где?». Потім до під`їзду під`їхало таксі, з якого вийшло 2 чоловіки з палицями в руках. Після чого розпочалась бійка між чоловіком з таксі та тим, що тримав ніж. Приблизно через хвилину вона побачила, що у чоловіка, який приїхав на таксі, з голови йшла кров, а жінка, що приїхала з ним на таксі кричала на чоловіка, що був з ножем. Потім приїхала бригада швидкої та поліція. Далі учасники пройшли до квартири ОСОБА_27 , звідки остання вказала, як вона бачила чоловіка з ножем біля під`їзду.
В судовому засіданні досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 , зміст якого повністю відповідає відомостям, зазначеним в протоколі слідчого експерименту від 06 вересня 2018 року. Також з`ясовано, що на відеозаписі свідок пояснила, що спочатку з таксі вийшли чоловіки, одразу почали бити палками. Потерпілий бив чоловіка, що був з ножем, другий чоловік теж когось бив. Потім з таксі вийшла жінка. Далі їй стало погано видно бійку (адже дерева закривають вид) та вона відійшла. Коли вона почула крик, виглянула побачила потерпілого в крові, поряд з ним була жінка, підійшов той чоловік, що також приїхав на таксі, а чоловік з ножем був трохи осторонь, вказала на грунтову місцевість та він заспокоївся та не ліз. Потім останній метушився поряд з усіма біля лавки та жінка казала йому, що «нічого страшного», він відходив, повертався… до приїзду швидкої. Коли поїхала швидка, то він залишився. Він також був побитий, у нього кров була. З вікон дійсно можливо розгледіти події, на які вказала ОСОБА_27 , адже ділянка місцевості приблизно в декількох метрах від під`їзду добре видна, не закрита листям дерев.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту (з фото таблицею та диском із відеозаписом) проведеного 06 вересня 2018 року свідок ОСОБА_15 показав та розказав про обставини кримінального правопорушення, свідком якого він був. Так, знаходячись біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 пояснив та показав, що 17 липня 2018 року він разом із знайомими ОСОБА_36 та ОСОБА_37 вживали алкоголь, які потім пішли. Потім йому зателефонувала ОСОБА_38 та попросила прийти, оскільки ОСОБА_18 сварився з кимось. Вони зустрілись біля магазину «Олімп», він викликав таксі та вони поїхали на вул. Захисників України, 15 до 4-го під`їзду. Першим вийшов ОСОБА_39 з пластиковою трубою в руці та направився до чоловіка на прізвисько « ОСОБА_32 », з яким почалась бійка. Потім вийшов він, також з трубою (труби ОСОБА_18 купив для квартири) та на нього напав невідомий, наніс удар, була боротьба. Потім він піднявся та побачив у ОСОБА_18 кров на голові, посадив його на лавку, допомагав з пораненням (на голові та спині), а « ОСОБА_32 » з погрозами забіг у під`їзд.
В судовому засіданні досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , зміст якого повністю відповідає відомостям, зазначеним в протоколі слідчого експерименту від 06 вересня 2018 року. Також з`ясовано, що на відеозаписі свідок пояснив, що він сорочкою « ОСОБА_40 » припиняв кров на голові ОСОБА_18 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту (з фото таблицею та диском із відеозаписом) проведеного 07 вересня 2018 року свідок ОСОБА_14 показала та розказала про обставини кримінального правопорушення, свідком якого вона була. Так, знаходячись біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 пояснила та показав, що 17 липня 2018 року вона разом із співмешканцем ОСОБА_36 перебували в гостях у ОСОБА_22 , де вживали алкоголь. Вони пішли, потім у ОСОБА_18 під час телефонної розмови стався словесний конфлікт та вона зателефонувала ОСОБА_41 , попросила його підійти та заспокоїти ОСОБА_18 . Під час сварки він домовився під`їхати до осіб, з якими був конфлікт. Втрьох вони на таксі приїхали на вул. Захисників України, 15 до 4-го під`їзду. ОСОБА_39 та ОСОБА_42 вийшли з автомобіля з фрагментами пластикових труб (які ОСОБА_18 купив для ремонту в квартирі), а вона розраховувалась за таксі. ОСОБА_18 пішов до ОСОБА_21 , а ОСОБА_15 до 4-го під`їзду, де стояв невідомий. Вийшовши з таксі, вона побачила, що невідомий вдарив ОСОБА_22 , а у ОСОБА_18 з лівої скроневої ділянки голови стирчав ніж, поряд з ним був ОСОБА_21 . Вона з ОСОБА_15 підбігла до ОСОБА_18 (ніж вже був у ОСОБА_21 ) та посадили його на лавку, почали прикладувати футболку Переволоцького до рани на голові. Зазначила, що у ОСОБА_18 була рана і на спині зліва, яка рясно кровила.
В судовому засіданні досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , зміст якого повністю відповідає відомостям, зазначеним в протоколі слідчого експерименту від 07 вересня 2018 року. Також з`ясовано, що на відеозаписі свідок пояснила, що коли ОСОБА_18 був вже на лавці, та йому закривали рани, щоб спинити кров, то в якийсь момент в них опинилась сорочка « ОСОБА_40 », якою вони закривали отвір у ОСОБА_18 . Потім « ОСОБА_32 » з погрозами побіг до під`їзду, а коли під`їжджала швидка та поліція, то він вибіг з під`їзду з кулаками, проте його зупинило перебування служб поряд.
Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого 3081/183/654/761 від 14 серпня 2018 року ОСОБА_9 встановлено діагноз ВЧМТ, забій головного мозку, в/м гематома скронево-тім`яної ділянки (оперована 18 липня 2018 року), САК, перелом скроневої кістки з легким правобічним геміпарезом, елементами моторної афазії, легкими когнітивними порушеннями, антено-невротичним синдромом, лівобічним прозо парезом. Проникаюче поранення грудної клітини ліворуч. Післятравмований лівобічний осумкуватий плеврит. Стан після дренування плевральної порожнини по Бюллау. Після травматичний гострий середній отит. Алкогольне сп`яніння.
Відповідно до висновку експерта № 241-М від 17 вересня 2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи за меддокументами ОСОБА_9 встановлено, що показання дані ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту за його участю 04 вересня 2018 року не суперечить механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень на голові, виявлених у ОСОБА_9 , але в ході проведення слідчого експерименту не зазначений механізм утворення тілесного пошкодження задньої поверхні грудної клітини зліва.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту (з фото таблицею та диском із відеозаписом) проведеного 25 вересня 2018 року зі свідком ОСОБА_13 (за участю ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_34 ) останній показав та розказав про обставини події, свідком яких він був. Так, знаходячись біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 показав, що 17 липня 2018 року на вказаному місці на лавці разом із ОСОБА_43 на прізвисько « ОСОБА_32 » вони розпивали алкогольні напої. Він зателефонував знайомому ОСОБА_44 щоб домовитись про купівлю зерна, в цей час ОСОБА_21 щоб вигукнув на адресу прохожого, а ОСОБА_18 вирішив, що це було на його адресу, попросив передати телефон ОСОБА_21 та між ним виник конфлікт. Потім вони продовжили пити, через незначний час біля під`їзду зупинився автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_18 з невідомим чоловіком, з предметами схожими на пластикові трубив руках. Вони напали на ОСОБА_21 та почали бити його трубами. Він ( ОСОБА_20 ) злякався та побіг в напрямку 3-го під`їзду, коли розвернувся, то побачив, що у ОСОБА_18 на голові та обличчі була кров та його підтримувала під руку його співмешканка ОСОБА_45 . Потім ОСОБА_18 присів на лавку, приїхала швидка та поліція. Ножа у ОСОБА_21 він не бачив.
В судовому засіданні досліджено відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , зміст якого повністю відповідає відомостям, зазначеним в протоколі слідчого експерименту від 25 вересня 2018 року.
Також в судовому засіданні було досліджено речові докази, а саме: чотири змиви речовини бурого кольору; два відрізки пластикової труби (довжиною 90 см. та 58 см.), один з яких вкритий речовиною бурого кольору; футболку чоловічу білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору загальною довжиною 21 см., довжина леза 9 см. на поверхні якого мається нашарування речовини бурого кольору; футболку чоловічу в верхній частині та з лівого боку якої мається нашарування речовини бурого кольору; з лівого боку, посередині та з правого боку якої маються пошкодження у вигляді чотирьох порізів; чоловічі шорти сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; чоловічі тапці резинові зі слідами речовини бурого кольору; чоловічу сорочку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; кров на марлі ОСОБА_12 ; кров на марлі потерпілого ОСОБА_9 .
Отже, перелічені вище безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин скоєного злочину, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості щодо вчинення ним умисних дій направлених на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень; з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_12 17 липня 2018 року біля 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Дані докази не мають між собою протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Що стосується показів свідка ОСОБА_15 щодо того що бійка була між ОСОБА_12 з ОСОБА_9 , а не з двома особами, то суд вважає, що показам свідка в цій частині слід дати критичну оцінку, оскільки вони спростовуються: - послідовними показами свідка ОСОБА_28 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, досить ретельно та детально в ході допиту повідомив про те, що ОСОБА_12 штовхався з двома чоловіками; свідченнями обвинуваченого ОСОБА_12 , наданими ним під час слідчого експерименту та у судовому засіданні.
Показам свідка ОСОБА_14 , наданим нею під час слідчого експерименту 07 вересня 2018 року в тій частині, що ОСОБА_12 забігав до під`їзду з погрозами та перед приїздом поліції вибіг з під`їзду з кулаками слід дати критичну оцінку, оскільки вони спростовуються: - послідовними показами свідка ОСОБА_27 , наданими нею під час слідчого експерименту 06 вересня 2018 року, яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, досить ретельно та детально в ході допиту повідомила про те, що коли у потерпілого була кров (та біля нього була жінка та чоловік), то чоловік з ножем (тобто ОСОБА_12 ) заспокоївся та не ліз, а коли потерпілий сидів на лавці, ОСОБА_12 метушився поряд з усіма біля лавки, а жінка казала що «нічого страшного…»; підстав для обмови у свідка ОСОБА_27 не вбачається; свідченнями обвинуваченого ОСОБА_12 , наданими ним під час слідчого експерименту та у судовому засіданні, який повідомляв, що до приїзду швидкої ОСОБА_9 сидів на лавці та він був поруч, намагався прикласти ганчірку до рани.
При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту стосовно істотних порушень кримінально-процесуального законодавства під час проведення досудового слідства: затримання, повідомлення про підозру, допиту підозрюваного, які нібито вчинялися з порушенням права підозрюваного на захист. Так, судом досліджено матеріали кримінального провадження, надано оцінку доказам та встановлено, що обвинуваченому забезпечено право на захист, під час проведення вищезазначених слідчих дій залучено захисника за призначенням - ОСОБА_46 .
Згідно із положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Органом досудового розслідування ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_9 і його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому прокурором зроблено висновок про те, що ОСОБА_12 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак злочин не було до кінця доведено з причин, що не залежали від його волі оскільки ОСОБА_12 був зупинений співмешканкою ОСОБА_14 та у зв`язку з наданням ОСОБА_9 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги.
Відповідно до частини першої статті 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з частиною другою статті 24 КК умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Тож при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 , а також про наявність або відсутність у останнього прямого умислу на вбивство, суд, керуючись пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», зважає на те, що судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів суду необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Ретельно проаналізувавши склад вчиненого злочину і виявивши його елементи та всі обставин справи, в судовому засіданні встановлено: що ОСОБА_12 , коли йому почав спричиняти удари пластиковою трубкою ОСОБА_9 , умисно навідмаш почав наносити удари та завдав останньому два неприцільних удари ножем (один в спину, інший в голову); удари завданні обвинуваченим носили хаотичний, нецілеспрямований характер, що підтверджується показами обвинуваченого ОСОБА_12 (наданими під час допиту в судовому засіданні та під час слідчого експерименту) та висновком експерта № 241-М від 17 вересня 2018 року (яким встановлено, що показання дані ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту за його участю 04 вересня 2018 року не суперечить механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень на голові, виявлених у ОСОБА_9 ); свої злочинні дії ОСОБА_12 припинив, коли припинили наносити удари та він почув крик в подальшому побачив кров у ОСОБА_9 ; конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_9 виник спонтанно під час телефонної розмови по телефону, при цьому потерпілий, який перебував в стані алкогольного сп`яніння не вірно зрозумів обвинуваченого ОСОБА_12 та сприйняв його висловлювання на свій рахунок, спровокувавши конфлікт; до цього випадку конфліктів між ними не було; поведінку потерпілого ОСОБА_9 , що передувала події, можна вважати віктимною, агресивною, провокуючою. Крім того, обвинувачений за наявності бажань позбавити потерпілого життя, маючи реальну можливість довести свої злочинні дії до кінця, після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, які не призвели до його смерті, припинив їх вчинення та одразу ж, після завдання тілесних ушкоджень потерпілому, ні кого не чіпав, перебував та метушився поруч до приїзду швидкої (що підтверджується показами ОСОБА_27 , наданими нею під час слідчого експерименту 04 вересня 2018 року), намагався утримувати кров сорочкою чи футболкою (що підтверджується показами самого ОСОБА_12 , наданими ним під час допиту в суді та в ході слідчого експерименту за його участю; протоколом огляду місця події від 17 липня 2018 року, проведеного за участю ОСОБА_14 під час якого було вилучено сорочку ОСОБА_12 , якою зі слів свідка припиняли кров).
В той же час, перевіряючи обставини, що передували події та під час події, суд не може не врахувати і віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_9 , яка виразилась в його агресивних діях провокативного характеру направлених в сторону обвинуваченого ОСОБА_12 (що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ), що супроводжувалось станом його алкогольного сп`яніння (що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого 3081/183/654/761 від 14 серпня 2018 року) та в сукупності призвело до раптового конфлікту та завдання обвинуваченому тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що підтверджується довідкою КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» № 1987 від 17 липня 2018 року та висновком експерта № 192 від 24 липня 2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_12 . Наслідком чого й було спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень обвинуваченим.
Сам обвинувачений не заперечує, що хоча він і діяв умисно, проте не бажав настання смерті потерпілого, зазначає, що якби поряд була палка, то він взяв би її для захисту та нанесення ударів. Якщо у обвинуваченого ОСОБА_12 був би намір направлений на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , то нічого йому не завадило б довести свій злочинний намір, направлений на вбивство. Судом встановлено, що після того, як обвинувачений побачив кров у потерпілого, то припинив наносити удари, виконавши всі дії, які вважав за потрібне. Враховуючи суб`єктивне ставлення обвинувачуваного до наслідків своїх дій, які свідчили про те, що він вчинив всі необхідні дії, які залежали від його волі та не мав наміру вбивати потерпілого, утримався від подальших протиправних дій, перебував поруч до приїзду швидкої та витирав, намагався притримати кров, отже усвідомив свою вину та намагався запобігти тяжким наслідкам, вживши всіх заходів щодо надання йому медичної допомоги, що свідчить про відсутність умислу на вбивство.
Таким чином, про відсутність прямого умислу у ОСОБА_12 на вбивство ОСОБА_9 свідчать поведінка обвинуваченого ОСОБА_12 і потерпілого ОСОБА_9 , що передувала події і їх стосунки, спосіб злочину, кількість та характер тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка ОСОБА_12 після вчинення злочину.
Твердження прокурора про те, що обвинувачений не довів свій умисел до кінця, оскільки був зупинений ОСОБА_14 та потерпілому була своєчасно надана медична допомога, є неспроможними з таких підстав. Так, для висновку про те, що обвинувачений у цьому кримінальному провадженні мав умисел на вбивство і не довів його до кінця, необхідні достовірні відомості про обставини, які перешкодили б йому завершити злочин; при цьому допитавши свідків та дослідивши докази судом не встановлено, а прокурором не доведено, що дії ОСОБА_12 були зупинені ОСОБА_14 ; такі дані в матеріалах справи відсутні та намір вбити прокурором не доведено, а тому суд вважає, що доказами, дослідженими в судовому засіданні не наведено переконливих доводів щодо вчинення ОСОБА_12 закінченого замаху на вбивство ОСОБА_9 та відповідальність за скоєння вказаного злочину повинна наставати, лише за наслідки, які фактично були заподіянні.
На підставі викладеного, з огляду на висновок експерта № 199-М від 06 серпня 2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи за мед документами ОСОБА_9 , відповідно до якого проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва по лінії лопатки в області 8-го міжребер`я, яке ускладнилось посттравматичним пневмотораксом зліва та осумкованним плевритом; проникаюче колото-різане поранення скроневої ділянки зліва, яке призвело до відкритої черепно-мозкової травми у вигляді: перелому лівої скроневої кістки з утворенням контузіонної гематоми скроневої частки головного мозку, у подальшому з утворенням внутрішньої мозкової гематоми утворились від не менше 2-х контактів з травмуючим предметом (-ми), можливо в зазначений строк та як небезпечні для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, дії обвинуваченого ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При призначенні ОСОБА_12 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 121 Особливої частини КК України суд згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового засідання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра, фтизіатра не знаходиться, перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська», відділення № 2 у м. Бахмут, раніше не судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньою, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 823 від 22 серпня 2018 року: ОСОБА_12 в період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню (та на момент дійсного дослідження), хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, недоумством не страждав. Виявляв органічний розлад особистості з порушенням потягу у вигляді синдрому залежності від наркотичних речовин (опіати, канабіоіди), в теперішній час утримання. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню ОСОБА_12 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічними станом ОСОБА_12 під дію ст.. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає. У ОСОБА_12 наявні індивідуально-психологічні характеристики (реактивність, брутальність, агресивність), які суттєво впливають на його поведінку та загострюються в період алкогольного сп`яніння. В досліджуваний період часу ОСОБА_12 не знаходився в вираженому емоційному стані, який би суттєво вплинув на його поведінку; не знаходився в стані фізіологічного афекту. За своїм психічним станом ОСОБА_12 як в момент вчинення інкримінованого правопорушення та і в дійсний час міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням позиції потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_12 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України. Враховуючи тяжкість злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, наслідків вчиненого, щирого каяття та критичного ставлення до скоєного, наміру стати на шлях виправлення, суд приходить до переконання, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_12 судом встановлено наступне.
Протиправність поведінки ОСОБА_12 , його вина, а також причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, підтверджені вищезазначеними доказами, які підтверджують обставини вчиненого кримінального правопорушення (зокрема, висновками експертиз, показаннями як потерпілого, так і самого обвинуваченого, показаннями свідків, внаслідок аналізу яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочині). У зв`язку з нанесеними потерпілому ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» з 17 липня 2018 року до 31 липня 2018 року у реанімаційному відділенні, з 31 липня 2018 року до 01 серпня 2018 року у травматологічному відділенні, та з 01 серпня 2018 року до 14 серпня 2018 року у неврологічному відділенні.
При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає, що потерпілим підтверджено обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням, на суму 51 185, 68 грн. (вищезазначеними копіями медичних документів, копією виписки з медичної карти стаціонарного хварого № 3081/183/654/761 від 14 серпня 2018 року та копіями чеків в кількості 83 штуки). При цьому, з дослідження змісту фіскальних і касових чеків у суду не виникає сумнівів, що вищезазначені придбані лікарські засоби на вищезазначену суму придбані ним були необхідними для лікування саме тілесних ушкоджень, отриманих 17 липня 2018 року від дій ОСОБА_12 .
Таким чином цивільний позов по справі, в частині стягнення матеріальної шкоди на витрати на лікування підлягає задоволенню, з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню 51 185, 68 грн.
Щодо вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
В своїй позовній заяві потерпілий ОСОБА_9 обґрунтовує наявність моральної шкоди порушенням нормального способу життя, тим що його постійно турбують негативні переживання, щоденні думки та спогади про завдання тілесних ушкоджень, знижений та нестійкий настрій, порушення сну та неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність та дратівливість, почуття образи та обурення на обвинуваченого, зниження слуху. З даним ствердженням позивача суд погоджується та вважає, що в своїй позовній заяві потерпілий навів достатньо доводів для вирішення питання про стягнення моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 вищезазначеної під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви - з іншого.
Враховуючи, що судом встановлено, що винними діями обвинуваченого потерпілому заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав фізичного болю та душевних страждань внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, а саме завдання йому тілесних ушкоджень, що призвело до тривалого лікування, оперативного втручання, у зв`язку з чим, було порушено його нормальні життєві зв`язки.
Разом з тим, суд враховує поведінку потерпілого ОСОБА_9 , що передувала вчиненню стосовно нього злочину та отримання ним тілесних ушкоджень, а саме: його поведінка була віктимною, агресивною, провокуючою. При цьому сам потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим слід зменшити розмір моральної шкоди.
Таким чином, цивільний позов (про стягнення моральної шкоди) по справі підлягає частковому задоволенню.
Здійснюючи розгляд позовних вимог прокурора судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» визначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Відповідно до п.п. 3, 4 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Судом доведена провина ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, яким спричинено тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 у зв`язку з чим останній знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» з 17 липня 2018 року до 31 липня 2018 року у реанімаційному відділенні, з 31 липня 2018 року до 01 серпня 2018 року у травматологічному відділенні, та з 01 серпня 2018 року до 14 серпня 2018 року у неврологічному відділенні.
Закладом охорони здоров`я КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» (на теперішній час Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут») понесено витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 від цього кримінального правопорушення. Відповідно до довідки КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» № 5006 від 13 вересня 2018 року вартість бюджетних витрат на лікування хворого ОСОБА_9 у відділенні анестезіології і інтенсивної терапії за 1 ліжко-день складає 5619,5 грн. (липень), у травматологічному відділенні 542,42 грн. (липень), у неврологічному відділенні 232,19 грн. (серпень). Всього за період лікування з 17 липня 2018 року по 14 серпня 2018 року сума склала 82 233, 89 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, з вини ОСОБА_12 заклад охорони здоров`я, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 82 233, 89 грн., які на момент пред`явлення позову не відшкодовано.
Між вказаними витратами та діянням обвинуваченого є причинний зв`язок, відтак зазначені кошти мають бути стягнуті з відповідача обвинуваченого ОСОБА_12 .
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є належним чином обґрунтованими та доведеними, а тому цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_12 на користь держави - Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради у рахунок відшкодування витрат лікарняному закладу на стаціонарне лікування особи від злочину - підлягає задоволенню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2018 року накладено арешт на майно: два відрізки пластикової труби (довжиною 0,9 та 0,58 м.), один з яких вкритий речовиною бурого кольору, поверхні яких вкриті папером, закріпленого ліпкою стрічкою та які поміщено до полімерного мішку; футболку чоловічу білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка упакована в паперовий конверт; металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору загальною довжиною 0,21 м., довжина леза 0,09 м. на поверхні якого мається нашарування бурого кольору, який запакований у картонну коробку; футболку чоловічу в верхній частині та з лівого боку якої мається нашарування бурого кольору; з лівого боку, посередині та з правого боку якої маються пошкодження у вигляді чотирьох порізів, яка запакована до паперового конверту; чоловічі шорти сірого кольору зі слідами бурого кольору; чоловіче взуття тапці резинові зі слідами бурого кольору; чоловічу сорочку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету. Таким чином, питання про скасування арешту майна суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, арешт вказаного майна підлягає скасуванню.
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2018 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (з моменту затримання: з 17 липня 2018 року). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2020 року змінено запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт.
Суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75-79 КК України, ст.ст. 366-368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за ОСОБА_12 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання.
Зарахувати ОСОБА_12 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, з моменту фактичного затримання, тобто з 17 липня 2018 року до 12 лютого 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ):
-у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 51 185 (п`ятдесят одна тисяча сто вісімдесят п`ять) грн. 68 (шістдесят вісім) коп.
- у рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_12 на користь держави - Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради в особі Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» у рахунок відшкодування витрат лікарняному закладу на стаціонарне лікування особи від злочину в сумі 82 233, 89 грн. задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 на користь держави - Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут») у рахунок відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи від злочину в сумі 82 233 (вісімдесят дві тисячі двісті тридцять три) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.
- чотири змиви речовини бурого кольору на марлевих тампонах; два відрізки пластикової труби (довжиною 90 см. та 58 см.), один з яких вкритий речовиною бурого кольору, поверхні яких вкриті папером, закріпленого ліпкою стрічкою та які поміщено до полімерного мішку; металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору загальною довжиною 21 см., довжина леза 9 см. на поверхні якого мається нашарування речовини бурого кольору, який запакований у картонну коробку; футболку чоловічу в верхній частині та з лівого боку якої мається нашарування речовини бурого кольору; з лівого боку, посередині та з правого боку якої маються пошкодження у вигляді чотирьох порізів, яка запакована до паперового конверту (які зберігаються у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027699, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 538) знищити;
- футболку чоловічу білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка упакована в паперовий конверт (яка зберігається у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027699, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 538) повернути за належністю власнику ОСОБА_15 ;
- чоловічі шорти сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; чоловіче взуття тапці резинові зі слідами речовини бурого кольору (які зберігаються у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027699, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 538) повернути за належністю власнику - потерпілому ОСОБА_9 ;
- чоловічу сорочка синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету (яка зберігається у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027699, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 538) - повернути за належністю власнику - обвинуваченому ОСОБА_12
- кров на марлі підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (яка зберігається у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027700, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 539) - знищити;
- кров на марлі потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка зберігається у камері зберігання речових доказів Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 027701, номер книги обліку речових доказів № 508, порядковий номер 540) знищити.
Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2018 року на майно (два відрізки пластикової труби (довжиною 0,9 та 0,58 м.), один з яких вкритий речовиною бурого кольору, поверхні яких вкриті папером, закріпленого ліпкою стрічкою та які поміщено до полімерного мішку; футболку чоловічу білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка упакована в паперовий конверт; металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору загальною довжиною 0,21 м., довжина леза 0,09 м. на поверхні якого мається нашарування бурого кольору, який запакований у картонну коробку; футболку чоловічу в верхній частині та з лівого боку якої мається нашарування бурого кольору; з лівого боку, посередині та з правого боку якої маються пошкодження у вигляді чотирьох порізів, яка запакована до паперового конверту; чоловічі шорти сірого кольору зі слідами бурого кольору; чоловіче взуття тапці резинові зі слідами бурого кольору; чоловічу сорочку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету), після набрання вироком законної сили - скасувати.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя

Судді: