Справа № 451/1033/20
Провадження № 1-кп/451/63/21
ВИРОК
іменем України

23 червня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000169 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлів Радехівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутат, не адвокат, не нотаріус, освіта середня, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, навчається у Національному аграрному університеті на другому курсі стаціонарно, раніше не судимого,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в лютому 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням день, близько 23 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в сховище, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, через дерев`яну браму, проник на територію господарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, відчинив двері автомобіля, марки «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , та перебував у власності ОСОБА_8 , звідки таємно викрав автомобільну магнітолу, марки «PIONER DEN-3110UB», вартістю 876,67 гривень, та автономний автомобільний обігрівач, марки «WEBASTO АТ 2000 D», вартістю 5 999,67 гривень, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпрядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у таємно викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що в лютому 2018 року він відкрив браму, яка була зав`язана зайшов на територію господарства ОСОБА_6 . Тоді через пасажирські двері проник в автомобіль, марки «Камаз», звідки вчинив крадіжку автомагнітоли, яку продав ОСОБА_9 , та пічки, яку передав у користування ОСОБА_10 . На момент вчинення злочину йому було сімнадцять років. Про те, що речі викрадені особам не повідомляв. Щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив вчинене та пообіцяв, що такий випадок ним більше не повториться, шкода відшкодована потерпілій шляхом повернення викраденого.

Захисник ОСОБА_4 звертав увагу суду на вік неповнолітнього, який не в повній мірі розумів, що вчиняв, просив це врахувати при визначенні міри покарання та призначити йому мінімальну міру покарання. Також звертав увагу суду, що обвинувачений сприяв розкриттю правопорушення та щиро розкаявся у вчиненному та відшкодував шкоду потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 просила суд обвинуваченого суворо не карати та надати йому можливість стати на шлях виправлення.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні,зокрема:

- показаннями самого обвинуваченого, наданих під час розгляду справи в судовому засіданні;

- протоколом огляду місця події від 5.05.2020 року та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що проводився огляд двохстворчатої деревяної брами та автомобіля «Камаз», які знаходяться на території житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Двері автомобіля були відчинені без пошкодження врізного замка, в якому відсутні авто магнітола та пічка (а.с.34-37);

- протоколом огляду місця події від 5.05.2020 року та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що проводився огляд земельної ділянки, що розташованої поблизу підсобного приміщення за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , який в руках тримає автомагнотолу, яку йому продав ОСОБА_5 , яка вилучена працівника поліції та поміщена у спеціальний пакет (а.с.39-43);

- протоколом огляду місця події від 5.05.2020 року та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що проводився огляд земельної ділянки, що розташованої поблизу багатоквартирного будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де знаходиться тягач, марки «Рено», який належить ОСОБА_11 , з якого було вилучено автомобільну пічку (а.с.45-51);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 6.07.2020 року із диском відеозапису, який проведений із обвинуваченим ОСОБА_5 , в ході якого останній показав та розповів обставини вчинення крадіжки автомігнітоли та автомобільної пічки із автомобіля, марки «КАМАЗ», який розташований на території господарства ОСОБА_6 за адресою. АДРЕСА_2 (а.с.63-66).

- висновком судової товарознавчої експертизи №16/1/628 від 2.07.2020 року, з якого вбачається, що вартість автомобільної магнітоли, марки «PIONER DEN-3110UB» становить 876,67 гривень, та автономного автомобільного обігрівача,марки «WEBASTO АТ 2000 D» - 5999,67 гривень (а.с.53-59);

- з вимоги УАТЗ у Львівській області від 7.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 69-69 зворот);

- з даних Радехівської центральної районної лікарні від 7.05.2020 року видно, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.71);

- характеристикою Павлівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 25.05.2020 року (а.с.73).

Вказані докази визнаються судом належними та допустимими.

Оцінюючи докази в їх сукупності, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, доведені повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та відшкодування шкоди.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 65-67,103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вчинив злочин будучи неповнолітнім, досудову доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність постійного місце проживання, відсутність судимості, щире каяття у вчиненому та відшкодування шкоди потерпілій, шляхом повернення викраденого.

Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує його відповідальність, соціальні зв"язки, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії - за ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 та враховує встановлені органом пробації середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик його небезпеки для суспільства, а також на можливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Також враховує дані досудової доповіді органу пробації, за якою неповнолітній не схильний до протиправної поведінки, в повній мірі не усвідомлює всю повноту вчиненого злочину і можливих наслідків за вчинене діяння, мінімізує наслідки своєї поведінки.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу в ході судового розгляду до ОСОБА_5 не застосовувались, відсутність відповідних клопотань та поведінку останнього під час розгляду справи, призначення покарання без реального його відбування, підстави для обрання йому запобіжного заходу відсутні.

У зв"язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та призначити їм покарання в межах санкції обвинувачення.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення по справі судової товарознавчої експертизи №16/1/628 від 2.07.2020 року в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100,103,124,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строк на три роки.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Згідно ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , в користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Речові докази: автомобільну магнітолу, марки «PIONER DEN-3110UB» та автономний автомобільний обігрівач, марки «WEBASTO АТ 2000 D», які передані на зберігання ОСОБА_6 залишити у її користуванні».

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.395 КПК України з врахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 23 червня 2021 року в одному примірнику.

Головуючий суддяОСОБА_1