У Х В А Л А

про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

копія
Справа № 401/503/21 Провадження № 1-кп/401/193/21

10 серпня 2021 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2021 року під №0000153, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з матеріалами кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2021 року під №0000063, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2021 року під №0000153, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з матеріалами кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2021 року під №0000063, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів. Клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Інкримінований злочин вчинено в період іспитового строку, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року та під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання слідчим суддею обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, а підстави для зміни або скасування обраного запобіжного заходу відсутні. Прокурор зазначив, що у справі існують такі ризики, що обвинувачений будучи на свободі стане переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які були очевидцями злочину, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив залишити без змін обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , заперечив проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою мотивуючи тим, що наведені прокурором ризики є необґрунтованими, та відпали. До клопотання прокурор не надав жодних доказів в обгрунтування своїх вимог. Зазначив, що ОСОБА_5 не ухилявся від слідства та не буде ухиляться від суду. В матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_5 має намір незаконно впливати на свідків та потерпілих у справі. ОСОБА_5 має роботу, постійне місце проживання за місцем реєстрації, має сім`ю, виховує з дружиною дітей, тому просив змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на інший менш тяжкий, а саме на домашній арешт за місцем його реєстрації в м. Світловодську.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотанням прокурора, та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання.

Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши та перевіривши матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора, обговоривши в нарадчій кімнаті доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним, а тому його слід задовольнити, строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою необхідно продовжити з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст.199, 331 КПК України прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування у справі за ч.2 ст.289 КК України ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 04 вересня 2021 року включно.

Розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні не розпочато, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 04 вересня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, та у вчиненні нетяжкого злочину. Інкриміновані злочини ОСОБА_5 вчинено у період іспитового строку, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року. Обвинувачений має репутацію особи, яка має судимість, схильної до вчинення корисливих умисних злочинів. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх було не встановлено.

Обговорюючи доводи сторін, суд враховує, що в п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України, Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, враховуючи, що обвинувачений неодноразово судимий та вчинив інкриміновані злочини під час іспитового строку, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш мякий.
Враховуючи наявність ризиків, встановлених під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою на досудовому слідстві, а саме, що обвинувачений будучи на свободі стане переховуватися від суду, та може вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора, які вказують на те, що інші, менш суворі запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строк якого не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд вважає за доцільне визначити обвинуваченому заставу у виді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це зазначено в ухвалі слідчого судді від 08 квітня 2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 131, 132, 176-178, 182, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, строком на 60 днів, починаючи з 10 серпня 2021 року до 08 жовтня 2021 року, включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці, яка станом на 01 січня 2021 року складає 2270 грн., тобто у сумі 90800 грн.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави на нього будуть покладені наступні обов`язки:

1) прибувати за викликами до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Ухвала суду про продовження строків дії запобіжних заходів підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом