Ухвала

Іменем України

27 квітня 2021 року

м. Київ
Справа № 686/30102/19
Провадження № 51-2116 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 07 вересня 2006 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 187; пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 153; ч. 3 ст. 152, ч.ч. 3, 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ст. 357, ст. 304 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року - без змін .
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року та Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що суди безпідставно відмовили у задоволенні його заяви, оскільки наведені ним обставини є нововиявленими і можуть бути підставою для перегляду указаних вище рішень суду.
Крім цього, зазначає, що КПК України (1960 року) передбачав можливість перегляду судового рішення в порядку виключного провадження за правилами п. 2 ч. 1 ст. 400-4 КПК України (1960 року) з підстав неправильного застосування кримінального закону та істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Мотиви суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з копій оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 07 вересня 2006 року щодо нього. У своїй заяві як на нововиявлену обставину засуджений вказував на те, що народні засідателі, які приймали участь у розгляді справи щодо нього, не мали відповідних повноважень.
Відмовляючи у задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції вказав, що зазначені ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України і стосуються дотримання судом вимог кримінально-процесуального закону. Також суд вказав, що обставини, на які посилається у своїй заяві засуджений, не підтверджуються будь-якими доказами.
Апеляційний суд, перевіривши ухвалу суду першої інстанції за скаргою засудженого, вказав, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
При цьому, апеляційний суд дійшов висновку, що ні в заяві засудженого, ні в його апеляційній скарзі не вказані такі дані, які можуть бути визнані нововиявленими.
Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що обставина, на яку посилається засуджений, а саме аспекти незаконності й необґрунтованості чинного вироку апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю повноважень в народних засідателів не можна визнати нововиявленими обставинами у розумінні положень ст. 459 КПК України.
Колегія суддів наголошує на тому, що одним із основоположних принципів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб остаточне рішення суду не ставилося під сумнів; передбачає повагу до остаточності судового рішення; встановлює, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного судового рішення просто для нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі.
Стосовно доводів скарги про можливість перегляду судових рішень в порядку ст. 400-4 глави 32 КПК України (1960 року), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Статтю 400-4 КПК України (1960 року), було виключено з КПК України (1960 року) на підставі Закону № 2453-VI від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів».
Разом з тим, 19 листопада 2012 року набрав чинності новий КПК України, а КПК України 1960 року втратив чинність.
Тобто на час звернення засудженого із заявою в законодавстві відсутній процесуальний порядок перегляду рішення в порядку виключного провадження за правилами ст. 400-4 КПК України (1960 року).
Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року та Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3