У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2021 Справа №607/7871/21

провадження № 1-кс/607/2550/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000304 від 11 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000304 від 11 березня 2021 року, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0000304 від 11 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідування встановлено, що 11.03.2021 року близько 05:00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого заволоділи особистими речами ОСОБА_8 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 8758,44 грн.

11 березня 2021 року відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи повторно, 11.03.2021 року, близько 03:00 год., перебуваючи у під`їзді одного із будинків в м. Тернополі відкрито викрав мобільний телефон марки "Nokia", моделі "Х1", чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 371,25 грн.

12 березня 2021 року відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Окрім цього, 11 березня 2021 року близько 09:10 год. ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_7 , відкрито викрали особисті речі ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 1232,70 грн.

12 березня 2021 року відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Крім того, 11.03.2021 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території центрального ринку м. Тернополя, що по вул. Живова, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , діючи повторно, відкрито викрав кросівки з написом «Merrell», вартістю 350 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

26 квітня 2021 року відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

28 квітня 2021 року кримінальні провадження №№0000304, 0000552 об`єднані в одне кримінальне провадження та присвоєно єдиний номер №0000304 від 11 березня 2021 року.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Тернопіль, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, непрацюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не депутат, раніше судимий: - вироком Тернопільського міськрайонного суду від 09.08.2004 за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі; - вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2006 за ч. 2 ст. 121 КК України призначено покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі; - вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18.10.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 роки 11 місяців позбавлення волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисні корисливі злочини.

Так, 11 березня 2021 року близько 03:00 год у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні одного із під`їздів житлового будинку в районі вулиць Живова та Кн. Острозького в м. Тернополі (точної адреси органом досудового розслідування не встановлено) виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11 березня 2021 року близько 03:30 год, перебуваючи у приміщенні одного із під`їздів житлового будинку в районі вулиць Живова та Кн. Острозького в м. Тернополі (точної адреси органом досудового розслідування не встановлено), діючи повторно та переслідуючи корисливий мотив, ігноруючи волю потерпілого ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке полягало у залякуванні потерпілого, а саме негайним застосуванням до нього фізичного насильства у вигляді спричинення побоїв, відкрито вирвав в останнього із рук належний йому мобільний телефон марки «Nokia» модель «Х1-01» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 201 гривня 25 копійок та в якому була наявна сім-карта мобільного оператора «Київстар» із грошовими коштами на рахунку в сумі 170 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 371 гривня 25 копійок.

Викраденим майном ОСОБА_4 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, 11 березня 2021 року близько 05:00 години у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , спільно із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11 березня 2021 року близько 05:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи на меті заволодіти чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я по відношенню до потерпілих, наказав ОСОБА_7 утримувати поряд із собою ОСОБА_9 з метою подолання з його сторони буд-якого опору, які могли б перешкодити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 досягнути своєї мети. В свою чергу, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився у коридорі вказаної квартири, заламав останньому руки за спину, провів його у кімнату, де у цей час знаходились ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_8 , поставив ОСОБА_9 колінами на підлогу та опустив голову донизу, утримуючи його руки за спиною, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця на правій кисті та синця на лівому передпліччі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який лежав і спав на ліжку в кімнаті, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, приставив до його горла ніж із рукояткою зеленого кольору та білими вставками, підняв останнього з ліжка, заломав руки за спину та кисті рук зв`язав потерпілому мотузкою. Після цього наблизив його до ОСОБА_7 , який утримував ОСОБА_9 за руки та почав обшукувати потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_10 у ОСОБА_8 віднайдено та забрано мобільний телефон мобільний телефон марки «Redmi» Note 9 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 5946 гривень 67 копійок із чохлом чорного кольору, виготовлений із пластмаси та з металевими вставками вартістю 111 гривень 77 копійок та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_5 .

В подальшому ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , погрожуючи ОСОБА_8 фізичною розправою, підняв рукою голову ОСОБА_8 та почав руками стискати шию, з метою отримання інформації щодо паролю до його особистої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_5 .

Після цього, ОСОБА_8 назвав пароль від його банківської картки, а ОСОБА_4 положив його обличчям до низу на підлогу кімнати та наказав ОСОБА_7 спостерігати за ним щоб останній не втік, а ОСОБА_9 із застосуванням погроз застосування фізичного насильства, змусив вийти з квартири та йти разом з ним до банкомату. В цей час ОСОБА_7 за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , залишився у приміщенні квартири, дозволив ОСОБА_8 піднятися на коліна та тримати голову рівно при цьому, утримуючи в руках ніж із рукояткою зеленого кольору та білими вставками, який йому передав ОСОБА_4 , розмахуючи перед обличчям ОСОБА_8 , продовжував погрожувати йому фізичною розправою. Внаслідок тривалого перебування ОСОБА_8 у зв`язаному стані на тілі останнього утворились тілесні ушкодження у виді синців, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Орієнтовно о 07 годин 00 хвилин цього ж дня ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку ОСОБА_8 , продовжуючи погрожувати фізичним насильством ОСОБА_9 , повідомив йому пароль від банківської картки ОСОБА_8 та змусив його зняти готівкові кошти в сумі 2700 гривень із банкомату «АТМ56057 TERNOPIL» АТ «Укрексімбанк» на вул. Шептицького, 21 в м. Тернополі.

Заволодівши зазначеними грошовими коштами, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повернулися у приміщення зазначеної квартири.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 отриманими: телефоном марки «Redmi» Note 9 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 5946 гривень 67 копійок із чохлом чорного кольору, виготовлений із пластмаси та з металевими вставками вартістю 111 гривень 77 копійок та готівковими коштами на суму 2700 гривень розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8758 гривень 44 копійок.

Також, встановлено що 11 березня 2021 року близько 08:30 год у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11 березня 2021 року близько 08:30 год, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, вийшли із зазначеної квартири разом з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 о 09:00 год цього ж дня та підійшли до ломбарду «Скарбниця», що знаходиться на бульварі Шевченка, 14 в м. Тернопіль.

У свою чергу, перед входом у ломбард, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , залишився наглядати ОСОБА_9 на дворі, а ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 зайшли у ломбард.

Орієнтовно о 09:37 год цього ж дня ОСОБА_4 погрожуючи застосуванням фізичного насильства, примусив ОСОБА_8 здати належні йому особисті речі, а саме гітару марки «Parksons» «UK-24C» із чохлом чорного кольору з написом «Ibanez» загальною вартістю 1232 гривні 70 копійок у зазначеному ломбарді, за що ОСОБА_8 отримано грошові кошти на суму 400 гривень. Отримані з ломбарду кошти ОСОБА_8 , підкоряючись волі ОСОБА_4 , діючи під впливом погроз застосування до нього фізичного насильства, одразу передав ОСОБА_4 , який у свою чергу розділив їх між собою та ОСОБА_7 і у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , заподіяв майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1232 гривні 70 копійок.

Крім того, 11 березня 2021 року точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував на території центрального ринку м. Тернополя, що розташований за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9, повторно виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 березня 2021 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території центрального ринку м. Тернополя, що розташований за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9, діючи повторно та переслідуючи корисливий мотив, ігноруючи волю потерпілого ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке полягало у залякуванні потерпілого негайним застосуванням до нього фізичного насильства, а саме спричиненням побоїв, примусив ОСОБА_8 роззутися та віддати йому кросівки з написом «Merrell» вартістю 350 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Викраденими кросівками ОСОБА_4 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000304 від 11 березня 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

11 березня 2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

29 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

13 березня 2021 року ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 год.59 хв. 07 травня 2021 року.

Слідчий зазначає, що метою продовження застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі від семи до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того він ніде не працює, офіційних доходів не отримує.

Ризик впливу на потерпілих у кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілих, а також останній притягувався раніше до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, спрямованих проти життя та здоров`я особи, а також під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень застосовував до потерпілих насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останніх, у зв`язку із чим, підозрюваний може впливати на потерпілого у провадженні, чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Окрім цього, ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів, спрямованих проти життя та здоров`я особи. Останній на шлях виправлення та перевиховання не став та продовжив свою злочинну діяльність, а тому є ризик, того що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Перед початком судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 заявив про погане самопочуття, та висловив скарги, на біль в області живота, наявності у нього внутрішньої та зовнішньої кровотечі, внаслідок знаходження у його шлунку стороннього тіла, а тому наполягав на припиненні судового засідання та доставлення його до медичного закладу.

Беручи до уваги скарги підозрюваного, до зали судових засідань була викликана бригада екстреної медичної допомоги, яка оглянула підозрюваного ОСОБА_4 та ознайомилась із медичною документацією, а саме результатами обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , які були проведенні 07 травня 2021 року, перед доставленням останнього до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Так, у судовому засіданні лікар екстреної медичної допомоги ОСОБА_11 , оглянувши підозрюваного та ознайомившись із результатами обстеження підозрюваного ОСОБА_4 повідомив слідчому судді, що ОСОБА_4 за станом свого фізичного здоров`я, може бути присутній у залі судових засідань та брати участь у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, також зазначив, що у підозрюваного відсутні ознаки наявності внутрішньої чи зовнішньої кровотечі, наявність болю у підозрюваного та за типом дихання та проведеним зовнішнім обстеженням не підтверджується. Також лікар зазначив, що він не може підтвердити психічний стан здоров`я ОСОБА_4 .

З огляду на вищенаведене, враховуючи строки передбачені ч.4 ст.199 КПК України, та те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується о 23 год. 59 хв. 07 травня 2021 року, слідчий суддя оцінює скарги підозрюваного на незадовільний стан здоров`я, як спробу вчинення перешкод для проведення судового засідання з розгляду клопотання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 травня 2021 року. Додатково зазначив, що закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні, на даний час неможливо у зв`язку з необхідністю прийняття рішення в порядку ст. 290 КПК України, про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Пояснила, що клопотання слідчого необґрунтоване, та прокурором та слідчим не доведено належними та достатніми доказами наявність ризиків зазначених у клопотанні. Просила врахувати стан здоров`я її підзахисного, наявність у останнього постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_3 та замінити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника, та пояснив, що він не скоював те, у чому його підозрюють. Крім того, зазначив, що у нього є постійне місце проживання у АДРЕСА_3 , де він проживає із своєю матір`ю та просив замінити йому запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, стверджуючи, що буде неухильно дотримуватись усіх покладених на нього обов`язків, з`являтися до слідчого, прокурора та слідчого судді за першою вимого, та не буде вчиняти жодних протиправних дій. Також, повідомив, що під час його етапування 07.05.2021 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області працівники підрозділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під варту застосовували до нього фізичну силу та били його.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих ГУНП в Тернопільській області розслідується об`єднане кримінальне провадження №0000304 від 11 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 11 березня 2021 року о 19 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

12 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

13 березня 202і року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 90 800 грн., терміном до 23 год.59 хв. 07 травня 2021 року.

29 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-заяви про вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 11 березня 2021 року;

-протоколи допитів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 11 березня 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 11 березня 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11 березня 2021 року;

-квитанції з ломбарду 11 березня 2021 року;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12 березня 2021 року;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12 березня 2021 року

-протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12 березня 2021 року та довідки до них;

-протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12 березня 2021 року та довідки до них;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26 березня 2021 року;

-висновок експерта № 112 від 26 березня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи крові громадянина ОСОБА_8 ;

-висновок експерта № 100 від 12 квітня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи речового доказу мотузки біло-зеленого кольору;

-висновок експерта № СЕ-19/120-21/3289-ТВ від 06 квітня 2021 року за результатами проведення товарознавчої експертизи бувшого у користуванні чохла;

-висновок експерта № СЕ-19/120-21/3288-ТВ від 09 квітня 2021 року за результатами проведення товарознавчої експертизи бувших у користуванні гітари торговельної марки «Parksons» модель «UK-24C» з чохлом з написом «Ibanez»;

-висновок експерта № СЕ-19/120-21/3730-ТВ від 12 квітня 2021 року за результатами проведення товарознавчої експертизи вживаного мобільного телефону торговельної марки «Redmi» Note 9 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

-пояснення підозрюваного ОСОБА_7 від 11 березня 2021 року;

-заява підозрюваного ОСОБА_7 від 11 березня 2021 року;

-лист Генерального директора «Ломбард» Заставно-Кредитний Дім» ОСОБА_14 № 262/03 від 12 березня 2021 року;

-висновок експерта № 199 від 29 березня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_8 ;

-висновок експерта № 200 від 29 березня 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_9 .

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

У зв`язку із закінченням 07 травня 2021 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2021 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, так як, ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілих, а також останній притягувався раніше до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, спрямованих проти життя та здоров`я особи та під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень застосовував до потерпілих насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останніх, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також, встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюється ще й інша особа, а отже існує ризик їх вільного спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Так само і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів. Останній на шлях виправлення та перевиховання не став та продовжив свою злочинну діяльність. За таких обставин слідчий суддя вважає, що на даний час ризик того, що підозрюваний перебуваючи на волі продовжить свою злочинну діяльність продовжує існувати і надалі.
Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді від 13 березня 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.
Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя відхиляє, оскільки беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який не має постійного місця праці, неодноразово судимий за вчинення, зокрема, злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, що вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Слідчий суддя бере до уваги стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , однак звертає увагу, що на даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою.
З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що строк досудового розслідуванняу кримінальному провадженні №0000304 від 11 березня 2021 року, закінчується 12 травня 2021 року.
Встановлено, що закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні, на даний час неможливо у зв`язку з необхідністю на даний час неможливо у зв`язку з необхідністю прийняття рішення в порядку ст. 290 КПК України, про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, необхідність проведення вказаних процесуальних дій, обґрунтовано перешкоджає завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2021 року.
У зв`язку із наведеним, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 травня 2021 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2021 року при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було визначено заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 800 грн.

Так, на думку слідчого судді при продовженні строку тримання під вартою підозрюваному необхідно визначити заставу з урахуванням розміру застави, яка була визначена ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2021 року та покласти на нього у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За змістом ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, згідно вимог ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Отже, враховуючи викладене, та те, що під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 скаржився на погане самопочуття та болі в області живота, слід забезпечити право підозрюваного ОСОБА_4 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останнього.

Також ч. 6, 7 ст. 206 КПК України визначають, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи, що під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 заявив про застосування до останнього фізичного насильства з боку працівників підрозділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під варту, під час його етапування в судове засідання 07 травня 2021 року, слідчий суддя вважає за необхідне зафіксувати таку заяву, та доручити керівнику Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львів провести дослідження фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_4 , у судовому засіданні.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 12 травня 2021 року.

Після внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки:

носити електронний засіб контролю;

з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати органу досудового розслідування на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

-утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали 23 год. 59 хв. 12 травня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Зобов`язати слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доручити керівнику Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львів провести дослідження фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_4 у судовому засіданні 07 травня 2021 року, щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , фізичного насильства з боку працівників підрозділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під варту, під час його етапування в судове засідання 07 травня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1