Справа №766/3977/21
н/п 1-кс/766/2751/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 із забороною розпорядження будь-яким чином цим нерухомим майном та його використання.

Просить розглядати клопотання про накладення арештубез повідомлення та виклику осіб.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим СУ ГУНП в Херсонській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 щодо того, що невстановлені особи шляхом обману заволоділи квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 передбачено ч.3 ст.190 КК України;
З показів гр. ОСОБА_6 стало відомо, що вона спілкувалася, та доглядала за одинокою жінкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2002 року.

ОСОБА_7 , 22 грудня 2016 року зробила заповіт який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 №756, яким заповіла належну їй квартиру та все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що буде належне їй на час смерті, ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. ОСОБА_6 повністю займалася всіма питаннями стосовно її похованням, ключі від квартири знаходились в неї, вона сплачувала за комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_7 . ОСОБА_6 почала робити в її квартирі ремонт.

Приблизно 21.01.2017 року до квартири прийшли дві жінки, одна з яких представилася ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а інша була її сестрою, які сказали, що вони прописані за даною адресою разом з їхніми дітьми, ОСОБА_6 викликала поліцію, показала всі документи поліції в тому числі і заповіт ОСОБА_7 на неї. У ОСОБА_9 документів не було, її сестра поїхала до офісу та привезла договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року, який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», де покупцем був ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 представилася його онукою. ОСОБА_6 написала заяву в поліцію з даного факту, її ніхто до поліції не викликав.

Після смерті ОСОБА_7 , 27.01.2017 ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 , який відкрив спадкову справу під № 02/2017.

ОСОБА_6 продовжувала робити ремонт в квартирі, найняла адвоката, встановили вікна і на початку лютого 2017 року ОСОБА_6 прийшла до квартири та помітила що в вхідних дверях встановлений інший замок. ОСОБА_6 викликала поліцію. В квартирі був якийсь молодий чоловік, який одразу викликав ОСОБА_9 яка приїхала з своїм чоловіком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та інші люди які не представлялися. В ході розмови з поліцією ОСОБА_9 показала договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року, який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», а ОСОБА_6 показала заповіт залишений на її ім`я. Після чого вони розіїхалися.

ОСОБА_6 стало відомо, що нібито 04 грудня 2002 року ОСОБА_7 продала свою квартиру гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно договору купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», адреса м. Херсон, Суворовський, вул. Леніна, буд. 22, каб. 9, директор ОСОБА_12 .

За життя ОСОБА_7 жодного разу не казала, що продала свою квартиру, вона і сама не знала про це, так як вона склала вищезазначений заповіт ще в 2016 році на користь ОСОБА_6 .

Нібито покупець гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 залишив заповіт, який посвідчено Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 25 травня 2017 року №43. Спадкоємцем було відкрито спадкову справу №209/2018 в Білозерській державній нотаріальній конторі Херсонської області після смерті діда, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.11.2018 №1428, після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 стала його онука гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала у спадок квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яку нібито придбав її дід за життя в 2002 році, але не ОСОБА_9

01.11.2018 згідно витягу з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_13 зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підставою тому стало свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.11.2018 №1428 після смерті ОСОБА_10

Гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підробила та подала на реєстрацію договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року, який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продала свою квартиру гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 яка, а саме ОСОБА_5 після смерті останньо шляхом обману на підставі договору, який викликає сумніви у його справжності, у цьому їй допомагали гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З показів гр. ОСОБА_14 , стало відомо, що керівником в Херсонській товарно-сировинній біржі «Легіта» був її чоловік ОСОБА_12 з 1997 по 2000 рік. У 2000 році сім`я ОСОБА_15 переїхали в м. Одеса. Знялись з реєстрації у м. Херсоні 14.02.2001 році, прописались у м. Одесі у квітні 2001 року. Тобто з 2000 року вони фактично проживали та проживають в м. Одеса, також стало відомо, що ОСОБА_12 не працював з 2000 року на Біржі, так як біржа також не працювала, з 2000 року ОСОБА_12 перейшов на іншу роботу у місті Одесі, тому договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» можна вважати підробним.

Також ОСОБА_14 повідомила, що в 2002 році договори на біржі не укладались. Із певністю показала, що підпис на копії договору купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», який їй було пред`явлено для огляду, що в графі директор товарно-сировинної біржі «Легіта» підпис не схожий з підписом її чоловіка, ОСОБА_12 і йому не належить. У підпису він вказував своє прізвище і підпис ніколи не змінював. Як їй здається форма і зміст договору не схожі на ті, які укладались на біржі. Назва біржи була декілька інша. Можливо в назві було відсутнє слово «Херсонська». Також ОСОБА_14 зазначила, що у 7 пункті є посилання на ст. 82 КК України, кодексу, що діяв у той час, зміст статті не відповідає змісту тексту договору, оскільки стосується грабежу державного майна. Підтвердженням того, що біржа не могла працювати у 2002 році є те, що з 2000 року приміщення, де раніше була зареєстрована та знаходилась біржа, було викуплене нотаріусом і за адресою: АДРЕСА_3 знаходилась приватна нотаріальна контора. Після звільнення ОСОБА_12 з біржі іншого керівника не призначали, а ліквідацією біржі займалась бухгалтер.

Слідчим було направлено запит до ХМР на який отримано відповідь, що відомості про юридичну особу з назвою Херсонська товарно-сировинна біржа «Легіта» , як зазначено в договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року, який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, але наявна інформація про товарно-сировинну біржу «Легіта» яка зареєстрована 15.04.1997р. за адресою АДРЕСА_4 , керівник ОСОБА_12 , тобто з вище наведеного можна зробити висновок, що назва біржи в договорі купівлі-продажу квартири вказана неправильна. В назві було відсутнє слово «Херсонська» тому даний факт підтверджує те, що договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» є підробним.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на даний момент належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

12.03.2021 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказом у кримінальному провадженні № 0000049.

На підставі викладеного, враховуючи те, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і те, що незастосування заборони на розпорядження, реєстрацію, перереєстрацію даним майном може призвести до його подальшого незаконного продажу чи перереєстрації на третіх осіб, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. В обґрунтування необхідності накладення арешту на квартиру вказав на очевидність сумнівності правочинів, внаслідок яких було набуто право власності на квартиру після смерті ОСОБА_7 .

Власник майна за клопотанням слідчого не викликався. Відповідно до ч.2 ст.172КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Саме з метою забезпечення арешту майна, з урахуванням обставин, зазначених слідчим, власник квартири не викликався.

Мотивація суду:

Дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, за версією органу досудового розслідування вибула від власника поза його волею, без його відома за сумнівними угодами, сумнівність яких є очевидною, що підтверджується долданими до клопотання документами та іншими доказами. Квартира ніби-то була відчужена на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна №2175 від 07.12.2002року, укладеного на Херсонській товарній біржі, проте договір не був ніде зареєстрований. На час укладання спірного договору купівлі-продажу реєстрація здійснювалася бюро технічної інвентаризації, але цього зроблено не було. Власник квартири ОСОБА_7 проживала в квартирі, несла весь тягар власника по квартирі і так званий покупець квартири ОСОБА_10 ніде не б`являвся.

Згідно показів свідка ОСОБА_14 у 2000 році сім`я ОСОБА_15 переїхали в м.Одеса. Знялись з реєстрації у м. Херсоні 14.02.2001 році, прописались у м.Одесі у квітні 2001 року. Тобто з 2000 року вони фактично проживали та проживають в м.Одеса, також стало відомо, що ОСОБА_12 не працював з 2000 року на біржі.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що біржі з назвою Херсонська товарно-сировинна біржа « ІНФОРМАЦІЯ_8 » як зазначено в договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, але наявна інформація про товарно-сировинну біржу «Легіта» яка зареєстрована 15.04.1997р. за адресою АДРЕСА_4 .

Можливе, подальше відчудження квартири ускладнить її повернення і знівелює суть кримінального провадження, яке в даному випадку спрямоване на встановлення вини осіб у неправірному відчудженні майна (квартири), а відповідно і на захист спадкоємців (потерпілої) від кримінального правопорушення, що відповідно до ч.2 КПК України є завданням кримінального провадження .

Тому метою накладення арешту є забезпечення збереження речового доказу (квартири), що і є предметом злочину в рамках даного кримінального провадження.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Так слідчий суддя враховує, що згідно доданих до клопотання документів спірний власник квартири ОСОБА_5 ніколи у спірній квартирі не проживала, а відповідно і не користувалась не, а спадкоємиця здійснила ремонт у квартирі, сплачує комунальні послуги, які є обов`язковими, а тому допустимим є не тільки заборона відчудження квартири, а й користування нею.

Суд роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для досягнення якої накладається арешт, сторони кримінального провадження мають право звернутися із заявою про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,слідчий суддя,

постановила :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 із забороною відчудження у будь-який спосіб та користування квартирою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1