Справа № 203/4815/20
Провадження № 1-кп/0203/503/2021
У Х В А Л А
іменем України

26.02.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 ,
представників потерпілого захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001761 від 22.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.398 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001761 від 22.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.398 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявила клопотання про визнання протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 17.07.2020 року очевидно недопустимим доказом, оскільки цей доказ отриманий з порушенням норм КПК України. Так, допит було проведено неповноважною особою оперуповноваженим ОСОБА_11 , який не мав доручення від слідчого чи прокурора на проведення процесуальних дій. Окрім того, протокол має ознаки службового підроблення, так як допит відбувся не 17 липня 2020 року, як зазначено в протоколі, а 16 липня 2020 року, ще до внесення відомостей в ЄРДР та початку досудового розслідування кримінального провадження. Також зазначила, що протокол не має відомостей про місце допиту, та він заповнювався кількома особами.
Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .
Прокурор, потерпілий та його представники у вирішенні даного клопотання поклались на розсуд суду.
Вислухавши клопотання захисника ОСОБА_5 , заслухавши думку сторін та інших учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
На підставі ч.4 ст.96 КПК України свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.
Системній аналіз ч.4 ст.95, ч.4 ст96 КПК України дає підстави дійти висновку, що у випадку допиту свідка в судовому засіданні, з урахуванням принципу безпосередності судового розгляду, протоколи допиту цього свідка не можуть бути досліджені як докази та суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, отриманими в результаті цих допитів. Однак для з`ясування достовірності показань свідка ОСОБА_10 , які були надані під час допиту в судовому засіданні, які на думку сторони обвинуваченого та потерпілого не узгоджуються з його показаннями, наданим під час досудового розслідування, суд має право допитати свідка щодо попередніх показань та для цього може оголосити протоколи його допитів.
У зв`язку з тим, як було зазначено вище, протоколи допиту свідка ОСОБА_10 під час досудового розслідування не є доказами у кримінальному провадженні та він безпосередньо допитується під час судового розгляду, суд вважає, що протокол допиту цього свідка від 17.07.2020 року не може бути визнаний недопустимим доказом у справі.
Разом з цим суд зауважує, що в судовому засіданні 10 лютого 2021 року о 13:59 (відповідно до журналу судового засідання) потерпілим ОСОБА_7 було змінено зміст клопотання про оголошення протоколів допиту свідка ОСОБА_10 , які містяться в матеріалах справи, а саме: т.3 а.с.17, 57-59, 63-66, т.4 а.с.92-93, та оскільки протокол допиту (т.3 а.с.17) було вже оголошено судом, просив не ставити свідкові запитання щодо відомостей, викладених в цьому протоколі. Таким чином, ані суд, ані учасники кримінального провадження не мають права допитувати свідка щодо цих відомостей.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.89,95,96, 372 КПК України, суддя -

УХВАЛИЛА :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 17.07.2020 року недопустимим доказом залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 а