Справа №766/5026/21
н/п 1-кп/766/2036/21
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

23.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

під час відкритого підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000285 від 06.02.2020 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України

в с т а н о в и в:
30.03.2021 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2021 раніше обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» продовжено строком до 25.04.2021.

Так прокурором під час підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , що узгоджується з рекомендаціями, висловленим в рішенні ЄСПЛ «Чанаєв проти України» від 09.10.2014. В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики, які існували на момент обрання найбільш суворого запобіжного заходу не зменшились, зокрема ОСОБА_5 може переховуватись від суду, впливати на свідків та обвинуваченого ОСОБА_4 з метою зміни ними показань, раніше притягувався за вчинення злочинів проти власності.

Сторона захисту заперечила проти клопотання прокурора, зазначивши, що за однакових умов відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, потерпілі проживають поза межами м. Херсона, тому вплив на них не є можливим. Просила врахувати, що на розгляді Херсонського апеляційного суду перебуває скарга на продовження строків досудового розслідування. Вважала, що ОСОБА_5 зможе виконувати покладені на нього обов?язки і без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_5 терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, кількість інкримінованих епізодів протиправних дій, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою. Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні як нетяжких злочинів, так і декількох епізодів тяжких, за санкцією яких передбачено покарання строком до 6 років позбавлення волі.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду; незаконно впливати на обвинуваченого ОСОБА_4 та свідків, допит яких на даному етапі судового розгляду не розпочато; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; наявність до затримання постійного місця роботи, що було б запорукою існування офіційних джерел доходів та відповідним недопущенням вчинення протиправних дій з метою отримання прибутків; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 21 червня 2021 року)

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, на 60 днів до «21» червня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1