Справа № 462/3511/20
провадження 1-кп/462/385/21
У Х В А Л А

16 червня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі
Судді ОСОБА_1 ,
Секретаря ОСОБА_2
Прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000583 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадженні №0000583 від 06.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту 05.05.2020 року приблизно о 15:20 год. працівниками поліції у службовий кабінет №130 Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області був запрошений ОСОБА_4 для встановлення особи, який повідомив, що при собі зберігає наркотичний засіб. У подальшому ОСОБА_4 з правої кишені джемпера витягнув та добровільно видав сірникову коробку, в середині якої знаходилося дев`ять паперових згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку останній знайшов (тим самим придбав) у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці. Відповідно до висновку експерта Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №13/441 від 30.04.2020 р. в наданій на дослідження речовині блідо - бежевого кольору, що знаходиться в дев`яти згортках виявлено амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,5008 грама. Правова кваліцікація незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, ч. 1 ст. 309 КК України.

07.06.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а вказане кримінальне провадження просить закрити. Клопотання обгрунтоване тим, що згідно з довідкою Центру реабілітації «Релюкс» від 07.06.2021 року ОСОБА_4 проходить курс стаціонарної психологічної корекції від наркоманії на відділенні Центру реабілітації «Релюкс» з 19.03.2021 року по теперішній час, а тому згідно ч. 4 ст. 309 КК України ОСОБА_4 звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений підтримав заявлене клопотання, просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому ч. 4 ст. 309 КК України визначає, що суд зобов`язаний звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, особу, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та згідно довідки ФОП ОСОБА_6 «Релюкс» від 04.06.2021 року ОСОБА_4 з 20.03.2021 року по теперішній час проходить курс стаціонарної психологічної корекції на відділенні центру реабілітації для осіб залежних від психоактивних речовин.

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

Відповідно до п. 6, 7, 8 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 158/417 від 16.06.98 р.: медичним обстеженням особи, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами, вважається її обстеження в стаціонарних умовах за направленням лікаря-нарколога після проведеного медичного огляду з метою підтвердження (або не підтвердження) встановленого лікарем-наркологом діагнозу "наркоманія" чи "токсикоманія". Термін медичного обстеження не повинен перевищувати 10 діб. Діагноз "наркоманія" чи "токсикоманія" встановлюється лікарсько-консультативною комісією наркологічного закладу, де проводиться медичне обстеження. Якщо в результаті медичного обстеження встановлено діагноз "наркоманія" чи "токсикоманія" і особа потребує лікування в стаціонарних чи амбулаторних умовах, то лікарсько-консультативна комісія наркологічного закладу зобов`язана запропонувати їй пройти курс добровільного лікування та соціально-психологічної реабілітації.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 року, звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за дії, передбачені ч.1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

В наданій суду довідці та договорі №19/03/21 від 19.03.2021р., укладеному між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , відсутня інформація про те, що ОСОБА_4 звернувся до зазначеного закладу за направленням лікаря-нарколога та висновку лікарсько-консультативної комісії наркологічного закладу з діагнозом «наркоманія», що повинно відповідати до норми Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 158/417 від 16.06.98р.

Крім того, згідно розділу 1 цього договору ОСОБА_4 надаються послуги немедичної реабілітації та соціальної адаптації. Крім цього, з пояснень самого обвинуваченого на обліку він у лікаря-нарколога не перебуває, медичного лікування не отримує, діагноз «наркоманія» йому не встановлений.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обвинувачений звернувся до вказаного реабілітаційного центру під час уже наявного судового провадження, проходження курсу реабілітації в цьому центрі не підпадає під ознаки медичного обстеження та лікування, а з наданих документів не вбачається наявності встановленого діагнозу як «наркоманія», що є підставою для застосування норм, передбачених ч.4 ст. 309 КК України, оскільки іншим чином не можливо встановити чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї. Твердження про проходження курсу лікування обвинуваченим не свідчить про наявність діагнозу «наркоманія» у ОСОБА_4 та не підтверджують проходження ним лікування від наркоманії, оскільки у матеріалах справи відсутня інформація стосовно того, чи має заклад, яким видано довідку ліцензію на проведення лікування наркозалежних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження з тих підстав,

Суд вважає, що звернення обвинуваченого до лікувального закладу мало на меті ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності за інкримінований кримінальний проступок, що об`єктивно підтверджується вищенаведеними відомостями.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 309 ч.4 КК України, ст. 284, 288, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1