ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/2225/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1253/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, одруженого, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування комірником, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.06.1997 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.206, ч.3 ст.101, ст.42 КК України (в редакції від 1960 року) на 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.08.2002 року на невідбуту частину покарання 2 роки 1 місяць 4 дні;
- 24.11.2005 року Новоазовським районним судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2010 року на невідбуту частину покарання 3 місяці 10 днів,-

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Як установив суд, 26 грудня 2016 року близько 22 години 50 хвилин на території Індустріального району м. Харкова ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_9 та, погодившись на її пропозицію, придбав у супермаркеті «АТБ», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , пляшку алкогольного напою (шампанського), після чого, з метою вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_9 прослідував до кв. АДРЕСА_4 , де проживав брат ОСОБА_9 - ОСОБА_10
27 грудня 2016 року приблизно о 02 годині у вказаній квартирі, після спільного вживання алкогольного напою, між раніше не знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_10 раптово виникли особисті неприязні відносини, на підґрунті яких між ними стався конфлікт. Під час словесної суперечки ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в обличчя, від якого той впав зі стільця на підлогу. Підвівшись, ОСОБА_7 у відповідь наніс ОСОБА_10 кілька ударів кулаками обох рук, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2577-СМ6 від 30.01.2017, садно на лобі зліва та в області лівої щоки, синець в області лівого ока, садно на фоні синця в лівій завушній області, які, згідно п.п.4.8., 2.3, 2.3.1, 2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи можливість, але не бажаючи відмовитись від реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, маючи намір, спрямований на заподіяння смерті потерпілому, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, розуміючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки у вигляді позбавлення життя потерпілого, схопив кухонний ніж, що лежав на столі в кімнаті, та наніс ним ОСОБА_10 серію ударів, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2577-С/16 від 30.01.2017, непроникаючу різану рану на передній поверхні шиї на 5 см. донизу від місця проекції тіла нижньої щелепи (рана № 1), різану рану на передній поверхні шиї на 0,6 см. донизу від рани № 2 (рана № 3), колото-різані рани в області лівої щоки та на підборідді, дві різані рани на волосистій частині голови в потиличній області, різану рану на завитку правого вуха, непроникаючу різану рану на лівій переднє-боковій поверхні шиї на 6 см. донизу від міста проекції кута нижньої щелепи (рана № 4), різані рани на тильній поверхні лівої кисті між першим та другим пальцями, різану рану на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині без пошкодження судово-нервових пучків, які, згідно п. п. 4.8, 2.3, 2.3.1.а,б, 2.3.2.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткостроковий розлад здоров`я і не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; проникаючу колото-різану рану на лівій боковій поверхні шиї на 6 см. донизу від місця проекції верхів`я соскоподібного відростка (рана № 5), з наскрізним пошкодженням лівої загальної сонної артерії, яка, згідно п. п. 4.8, 2.1.1.а, 2.1.2, 2.1.3.п «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 p., має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та не перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; проникаючу різану рану на передній поверхні шиї на 8 см. донизу від місця проекції тіла нижньої щелепи і на 2,5 см. від рани № 1 (рана № 2) з пошкодженням зовнішньої пластини щитовидного хряща та попаданням крові із судин шиї в дихальні шляхи, яка, згідно п. п. 4.8, 2.1.1.а, 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995р., має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і переховувався від правоохоронних органів до 28.12.2016, коли був затриманий співробітниками Індустріального ВП ГУНП в Харківській області.
Таким чином, ОСОБА_7 близько 02 години 27 грудня 2016 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли між ним та ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на позбавлення життя іншої людини, із застосуванням кухонного ножа, що належав потерпілому ОСОБА_10 , здійснив умисне вбивство останнього.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, завдав потерпілому 16 ножових поранень, чим позбавив потерпілого життя. На думку прокурора призначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України покарання 12 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно положень ст.414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення і відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, під час попереднього ув`язнення створив сім`ю та офіційно зареєстрував шлюб.

Суд також взяв до уваги відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а також врахував обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, підстави для скасування вироку - відсутні.

Як вбачається з вироку, судом на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення, з 28 грудня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , з урахування вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із фактичним його відбуттям.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення, з 28 грудня 2016 року по 11 березня 2021 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з фактичним відбуттям ОСОБА_7 призначеного покарання, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: