Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2355/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000363 за ч. 2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_11 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заводське Єйського району Краснодарського краю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено цій особі покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Запобіжний захід ОСОБА_13 не обирався.
Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирішено стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 6047 гривень 65 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирішено зняти арешт з автомобілів «Peugeot Partner» д.н.з НОМЕР_1 та «Renault 19» д.н.з. НОМЕР_2 , та після набуття вироком законної сили повернути його законному володільцю ОСОБА_9 .
Вирішено відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_13 про відшкодування шкоди.
Згідно вироку, о 19 годині 01.08.2020. поблизу будинку № 55 по вул. Огієнка у м. Малині Житомирської області ОСОБА_13 , керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT 19» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги п. п. 1.10., 10.1., 11.3., 12.1., 12.4. ПДР України, - наближаючись до нерегульованого перехрестя з другорядною дорогою вул. Артема, рухаючись із перевищенням допустимої швидкості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив маневр обгону транспортного засобу «Skoda Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , який рухався попереду у попутному напрямку, не надав перевагу в русі автомобілю «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався у зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_9 (далі Фурманський), виїхав на смугу зустрічного руху та, не впоравшись з керуванням, допустив занос керованого ним автомобіля, який в подальшому в некерованому та непрогнозованому стані задньою правою боковою частиною здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого водій ОСОБА_15 отримав середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, у вигляді багатоуламкового перелому лівої променевої кістки, а пасажирка автомобіля «RENAULT 19» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_16 (далі ОСОБА_17 ) отримала зазначені у вироку чисельні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднану травми тіла, що знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського».
В апеляційних скаргах потерпіла ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_12 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просять змінити вирок в частині призначення покарання, - призначити ОСОБА_13 менш суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 69 КК України, або звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Твердять, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому занадто суворе покарання, не в повній мірі врахувавши всі пом`якшуючі обставини, зокрема, те, що обвинувачений частково відшкодував завдані збитки, є єдиним утримувачем дітей загиблої ОСОБА_17 , які проживають з ним, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 , доводи захисників та представника потерпілої в підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини вказаного у вироку кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду даної справи судом першої інстанції обгрунтовано встановлені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, - активне сприяння в розкритті злочину, визнання вини та щире розкаяння, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_13 позитивно характеризується, раніше не судимий, є інвалідом 3 групи загального захворювання внаслідок ДТП, має на утриманні 3 дітей загиблої ОСОБА_17 , яка була його цивільною дружиною. Після вчиненої ДТП він є єдиним годувальником дітей загиблої ОСОБА_17 .

За таких обставин, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, виходячи з усіх обставин справи, міркування потерпілої ОСОБА_7 , яка є донькою загиблої ОСОБА_17 , про обрання обвинуваченому покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, на думку колегії суддів є всі підстави для звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Тому доводи апеляційної скарги про явну несправедливість призначеного обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки є обґрунтованими, вирок підлягає зміні в частині призначення покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищевказані дані про особу ОСОБА_13 та обставини, що пом`якшують покарання, апеляційний суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 75 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_13 покарання з випробуванням, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_13 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_11 змінити в частині призначення покарання.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки та зобов`язати ОСОБА_18 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня ухвалення.
Судді: