справа №619/2562/21
провадження №1-кп/619/269/21
Ухвала
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 201, ч. 4 ст. 321 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
захисник - ОСОБА_5
обвинувачений - ОСОБА_3 .
Суть питання, що вирішується ухвалою.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01.06.2021 було призначено підготовче судове засідання, під час якого не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України, клопотання обвинуваченого про здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох, до суду не надійшло.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховуючи, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо лише шляхом продовження строку запобіжного заходу.
Захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти клопотання.
Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов такого висновку.
Як убачається з доданого реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.06.2021.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.
З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_3 особливо тяжких умисних злочинів свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.
За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання прокурора, суд, дослідивши наведені у ньому доводи, зазначає, що заявлені ризики не зменшилися та існують на даний час, судове провадження завершити до спливу строку дії попередньої ухвали не можливо.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, будь-які дані на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків або інших даних, які б давали можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суду не надані.
Суд вважає, що наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
У вчиненні інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, потреби немає.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 314, 314-1, 315, 316, 392 КПК України, суд
постановив:
Призначити на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_3 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 201, ч. 4 ст. 321 КК України, судовий розгляд на 15 год 00 хв 24 червня 2021 року у залі судових засідань №2 приміщення Дергачівського районного суду Харківської області.
Здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.
Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 15 серпня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1