справа №176/153/21
провадження №1-кп/176/105/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, такого, що не має дітей, група інвалідності не встановлена, на обліку в центрі зайнятості не перебуваючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.01.2021 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2021 року за №0000049,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29.01.2021 року приблизно о 13 год. 30 хв. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення будь-якого майна, що знаходиться в сховищі на території авто комплексу за адресою: АДРЕСА_2 та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою наживи, прогулюючись по вул. Гагаріна, біля магазину «Варус», підійшов до автомобіля таксі ВАЗ 2106 білого кольору, яким керував раніше незнайомий йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попросив останнього підвести його на автокомплекс за адресою: АДРЕСА_2 . На пропозицію ОСОБА_3 водій автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 погодився та цього ж дня, тобто 29.01.2021 року приблизно о 14 год. 00 хв. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 привіз ОСОБА_3 до автокомплексу за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей час, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, не повідомляючи свого злочинного умислу водію автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 , вийшов з автомобіля та пішов на територію автокомплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де на господарському дворі помітив в металевій клітці, двері якої на запираючий пристрій зачинені не були, статор електродвигуна 3 Ф КОР тип АО2-41-4 С2,4.0 KW 1450 об/мин., який визначив як предмет свого злочинного посягання. ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не бачить їх, підійшов до ОСОБА_7 та повідомив йому, щоб останній на автомобілі ВАЗ 2106 заїхав на територію автомобільної стоянки, яка розташована на території автокомплексу за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна з корисливих мотивів, не повідомляючи своїх злочинних намірів ОСОБА_7 , повернувся до господарського двору автокомплексу, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не бачить їх, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання їх наслідків, незаконно проник до металевої огорожі, в якій знаходився статор електродвигуна 3 Ф КОР тип АО2-41-4 С2, 4.0 КW 1450 об/мин., зняв із себе свою куртку та замотавши статор електродвигуна 3 Ф КОР тип АO2-41-4 С2, 4.0 КW 1450 об/мин. в куртку, таким чином, приховавши його від оточуючих, таємно викрав та поклав до багажного відділення, автомобіля ВАЗ 2106, яким керував ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, не зміг довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, а саме, статором електродвигуна 3 Ф КОР тип АO-2-41-4 С2, 4.0 КW 1450 об/мин. вартістю 950 грн. 00 коп. згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи №10 від 04.02.2021 року, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Суд вважає можливим провести судовий розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілого.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений, в силу вимог ст. 63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, наркотичні речовини не вживає, підтримує стосунки з особами раніше судимими, притягувався до адміністративної відповідальності, на його поведінку надходили скарги за місцем мешкання, що підтверджується довідкою- характеристикою, виданою ДОП ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває. Місце проживання обвинуваченого зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинувачений перебуває на військовому обліку, як непридатний до проходження військової служби.
Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 19.02.2021 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає, доцільним покладання на ОСОБА_3 обов`язку, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавленні волі з відбуванням покарання реально в місцях позбавлення волі.
При цьому суд, призначаючи покарання обвинуваченому, повинен керуватися загальними засадами призначення покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2021 року.
Підстав для застосуванняст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч.3 ст. 68 КК України, зокрема, щодо призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення /за вчинення замаху на кримінальне правопорушення/.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженню не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у даному кримінальному провадження слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України. Зокрема, статор електродвигуна 3 Ф КОР тип АО2-41-4 С2,4.0 KW 1450 об/мин., слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2021 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 2 /два/ місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: статор електродвигуна 3 Ф КОР тип АО2-41-4 С2,4.0 KW 1450 об/мин., - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя