Справа №295/2149/21
УХВАЛА
23.02.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу у кримінальному провадженні №0005301 від 27.09.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дністровськ, Молдова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:
І. Суть клопотання
Прокурор звернулась з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи клопотання прокурор вказала, що ОСОБА_4 20.08.2014 року, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 6099,00 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 шляхом обману, під аналогічним приводом та з аналогічних мотивів, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 3500,00 грн.; ОСОБА_7 у сумі 9300,00 грн.; ОСОБА_8 у сумі 4680,00 грн.; ОСОБА_9 у сумі 8323,00 грн.; ОСОБА_10 у сумі 8100,00 грн.; ОСОБА_11 у сумі 3773,00 грн.; ОСОБА_12 у сумі 5236,87грн.; ОСОБА_13 у сумі 11000,00 грн.; ОСОБА_14 у сумі 11000,00 грн.; ОСОБА_15 у сумі 10400,00 грн.; ОСОБА_16 у сумі 10100,00 грн.; ОСОБА_17 у сумі 4435,00 грн.; ОСОБА_18 на суму 6000,00 грн.; ОСОБА_19 у сумі 4881,00 грн.; ОСОБА_20 у сумі 6100,00 грн.
Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), у тому числі вчинених повторно, ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень прокурор доводить наступними доказами: даними протоколів допитів потерпілих та свідків; висновками судово-почеркознавчих експертиз; даними протоколів огляду місця події; згодами на завдаток при закупці (встановленню) металопластикових вікон.
Прокурор переконує, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою причетність до скоєних кримінальних правопорушень, умисно переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження невідоме.
В клопотанні прокурор вказує, що 28.04.2015 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
ІІ Процедура та позиція учасників справи
Під час розгляду клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.
Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому, просила його задоволити. Пояснила, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.
Зазначила, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке було складено 28.04.2015 року, направлялось на відому органу досудового розслідування адресу його проживання засобами поштового зв`язку, проте в матеріалах кримінального провадження відсутнє поштове повідомлення про її вручення ОСОБА_4 . Будь-якими іншими способами повідомлення про підозру ОСОБА_4 не вручалось і не направлялось. В матеріалах справи відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 . Вважає, що ОСОБА_4 набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні.
Крім того, прокурор вказала, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинено на підставі постанови слідчого від 28.04.2015 року, постанова про відновлення досудового розслідування з того часу не виносилась.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, затримання особи.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як вказано у ч. 2 ст. 176 КПК України затримання особи є тимчасовим запобіжним заходом.
Статтею 188 КПК України регламентовано порядок звернення до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу, відповідно до якої прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст.ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, в тому числі, коли підозрюваного оголошено в розшук. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Згідно зі ст. 282 КПК України у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора.
Слідчі (розшукові) дії визначені та регламентовано порядок їх проведення главою 20 розділу ІІІ (досудове розслідування) КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій належать допити, пред`явлення особи чи речей для впізнання, пред`явлення трупа до впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, експертизи.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, оцінка слідчого судді та висновки
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0005301 від 27.09.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
28.04.2015 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Вказане повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_4 , а було надіслано поштою на адресу місця його проживання АДРЕСА_1 .

28.04.2015 року підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено в розшук. В цей же день досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено.
Як зазначила прокурор в судовому засіданні, постанова про відновлення досудового розслідування не виносилась, отже кримінальне провадження є зупиненим.

Дослідивши клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу, додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні, з огляду на наступне.

Так, слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру, яке складено 28.04.2015 року ОСОБА_4 не вручалося, а було надіслано поштою рекомендованим листом з описом вкладення за місцем проживання. Разом з тим, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене прокурором до клопотання, не містить підпису ОСОБА_4 про отримання поштового відправлення.
Слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру. Відомості щодо отримання ОСОБА_4 даного повідомлення про підозру або будь-які інші дані, які підтверджують факт ознайомлення з її змістом до клопотання не долучено.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_4 належним чином вручено повідомлення про підозру. На переконання слідчого судді статус підозрюваного особа має набути у встановлений кримінальним процесуальним законом спосіб та про це їй має бути відомо. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості стосовно того, що станом на 23.02.2021 року ОСОБА_4 був обізнаний зі статусом підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не може бути вирішено питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не може бути наданий дозвіл на його затримання.

До матеріалів клопотання не долучено докази, які взагалі підтверджуть зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 . Прокурор зазначила, що в матеріалах кримінального провадження такі відомості також відсутні.
До матеріалів клопотання не долучено будь-які докази, які свідчать про те, що ОСОБА_4 обізнаний, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування; не підтверджено доказами, що він вчиняє дії, які направленні саме на ухилення від органу досудового розслідування і які свідчать про те, що він переховується.
Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що кримінальне провадження було зареєстроване 27.09.2014 року, повідомлення про підозру складено 28.04.2015 року, а матеріали кримінального провадження не містять доказів, які дії здійснювались протягом 2015 - 2021 рр., направлені на встановлення місця проживання і перебування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.

Крім того, в судовому засіданні з пояснень прокурора встановлено, що дане кримінальне провадження є зупиненим, а тому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення кримінального провадження не можуть бути застосовані у кримінальному провадженні, яке є зупиненим, оскільки такі дії суперечать вимогам ст. 280 КПК України. Виготовлення та звернення до суду з клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слідчими (розшуковими) діями, спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У разі необхідності звернутися до слідчого судді з відповідними клопотаннями слідчий, з урахуванням вимог ст. 282 КПК України, зобов`язаний відновити досудове розслідування та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналогічний висновок зроблений в постанові Житомирського апеляційного суду у справі № 295/2142/20 та
Беручи до уваги те, що прокурором не доведено та не надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_4 є підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України, що органом досудового розслідування вжито заходи для повідомлення ОСОБА_4 про підозру в порядку та у спосіб, які передбачені КПК України; з матеріалів, долучених до клопотання, не вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування; клопотання про надання дозволу на затримання подане в кримінальному провадженні, яке є зупиненим, що взагалі виключає можливість звернення з таким клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 188-190, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0005301 від 27.09.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 26.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1