Справа №639/5549/21
Провадження № 1-КП/639/464/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001806 від 09.09.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001806 від 09.09.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідування встановлено, що до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій вона повідомляє про те, що ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належних їй грошових коштів у сумі 900 доларів США.
На теперішній час по даному кримінальному провадженню жодній особі про підозру не повідомлено. В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій , однак не встановлено особу, яка скоїла кримінальне правопорушення, відомості про те, що кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься кримінальних проступків.
З урахуванням положень ст. 49 Кримінального кодексу України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного кримінального правопорушення становлять три роки та на даний час вже закінчилися.
Враховуючи аналіз зібраних доказів, а також те, що в ході досудового розслідування співробітниками поліції під час проведення слідчих дій не виявлено беззаперечних доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення конкретною особою та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, прокурор просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на зазначене вище.
Потерпіла ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на те, що досудове розслідування проводиться не належним чином. Крім того, вона вказала на конкретну особу, яка вчинила відповідне кримінальне правопорушення та вказана особа встановлена, доказами, зокрема, висновком дактилоскопічної експертизи №1332 від 21.09.2017р. підтверджується вина ОСОБА_5 у скоєні відповідного кримінального правопорушення.
Вислухавши прокурора, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення вол.
Вимогами п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001806 від 09.09.2017р. відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_4 , в якій остання вказувала на те, що 29.08.2017р. о 09:00 год. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 виявила відсутність грошових коштів у розмірі 900 доларів США.
Будучи допитаною в якості потерпілої, ОСОБА_4 показала, що проживала за вищезазначеною адресою разом з донькою ОСОБА_6 та співмешканцем останньої, ОСОБА_5 , який мешкав в їх квартирі на протязі приблизно 3-х років. Квартира має 3 непрохідні кімнати: 1) загальна кімната; 2) її спальня; 3) кімната, в якій ночували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 24.08.2017р. вони разом з донькою поїхали до родичів в м. Кременчуг Полтавської області, а ОСОБА_5 залишився в м. Харкові. Повернулись вони додому 27.08.2017р. о 14:00 год., їх зустріла ОСОБА_7 , якій вони залишали ключі від квартири, щоб та доглянула за котами. Також ключі від квартири були у ОСОБА_5 29.08.2017р. вона виявила зникнення грошових коштів в сумі 900 доларів США, які вона зберігала в коробці з під взуття в шафі своєї кімнати. Крім того раніше також мав місце факт зникнення її грошових коштів, проте вона не зверталась до поліції. У крадіжці грошей вона підозрює ОСОБА_5
30.08.2017р. слідчим було проведено огляд місця події квартири АДРЕСА_2 , в ході якого на коробці з-під взуття було виявлено та вилучено 11 слідів пальців рук, 9 з яких згідно висновку дактилоскопічної експертизи №1332 від 21.09.2017р. залишені ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування ОСОБА_6 надала показання аналогічні показанням ОСОБА_4 , та також додала, що по приїзду працівників поліції 30.08.2019р. ОСОБА_5 відчутно нервував, поводив себе дивно, а після цих подій поїхав до м. Лозова Харківської області та більше не повертався, та звільнився з роботи, де вони разом працювали.
Також на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова було отримано тимчасовий доступ до інформації про рух грошових коштів за платіжною банківською карткою, належною ОСОБА_5 , за період з 24.08.2017р. по 10.09.2017р., з якої вбачається, що в період зникнення грошових коштів ОСОБА_4 . ОСОБА_5 здійснював поповнення своєї картки за рахунок внесення готівкових коштів на загальну суму 16440,00 грн..
Також під час досудового розслідування було допитано ОСОБА_7 , проте не допитано самого ОСОБА_5 , хоча сукупність вищезазначених доказів свідчить про наявність достатніх підстав обґрунтовано підозрювати його у вчинені відповідного кримінального правопорушення.
При цьому суд виходить з того, що урозумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Європейський суд з прав людини зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Доводи прокурора про те, що ключі від квартири потерпілої також були у ОСОБА_7 , яка приходила 26.08.2017р. у вечорі та 27.08.2017р. вранці годувати котів, а тому неможливо достовірно встановити причетність ОСОБА_5 до відповідного кримінального правопорушення, є неспроможними з огляду на показання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо режиму користування відповідної квартирою та її кімнатами, а також висновки дактилоскопічної експертизи №1332 від 21.09.2017р., якою встановлено, що виявлені на коробці з-під взуття, де ОСОБА_4 зберігала грошові кошти, сліди пальців рук належать виключно ОСОБА_5 .
Більше того, надаючи письмові пояснення, будучи ознайомленим з положеннями ст. ст. 10, 63 Конституції України, ОСОБА_5 визнав, що саме він скоїв відповідну крадіжку.
Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., підписану від імені України 9 листопада 1995 р. (далі Конвенція).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 9 ч.4 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідуванн, слідчий зобов`язаний всебчно, і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29.01.2015р.) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Суд вважає, що використання прокурором норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 4 жовтня 2019 року № 187-IX та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження за №0001806 від 09.09.2017р. шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за умови, що потерпіла вказує на конкретну особу, яка, на її думку, скоїла кримінальне правопорушення, що також підтверджується вищенаведеними доказами, суперечить як вимогам самої норми, що містить п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, так і ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.
За умови встановлення відсутності події кримінального правопорушення або його складу, а також не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України самим слідчим чи прокурором (за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України).
З огляду на вищевикладене, в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001806 від 09.09.2017р. на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України необхідно відмовити.
Керуючись вимогами ст. ст. 284, 314, 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001806 від 09.09.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору для організації проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1