УХВАЛА
17 червня 2021 року

м. Київ
справа №401/2763/16-к
провадження №51-4945км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2017 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 8 лютого 2021 року,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання її копії. При цьому останньому було роз`яснено, що у випадку неусунення недоліків касаційну скаргу буде повернуто.
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення. Проте, як видно зі змісту поданої скарги вимоги ст. 427 КПК знову не дотримано,виявлені недоліки не усунуто, оскільки подана скарга за змістом аналогічна тій, яку було залишено без руху.

Зокрема, у скарзі знову не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які вплинули на прийняті по суті судові рішення, і тягнуть за собою обов`язкове їх скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Також, повторноне погоджуючись з наданою районним судом оцінкою доказів у справі, з якою погодився і суд апеляційної інстанції, та які, на його думку, не обґрунтовують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, захисник не наводить у ній аргументів щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення ст. 413 КПК, що вплинуло на законність прийнятих судових рішень, і тягне за собою обов`язкове їх скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Крім того, ОСОБА_5 знову не вказує й на конкретні порушення закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, повторно не наводить обґрунтувань у доведеність своїх доводів про незаконність ухвали цього суду.
Крім того, зазначаючи у новій касаційній скарзі про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та даним про його особу, захисник не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, що з урахуванням положень ст. 414 КПК є підставою для скасування оспорюваних судових рішень відповідно п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки захисник ОСОБА_5 у встановлений строк недоліки касаційної скарги не усунув, така підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2017 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 8 лютого 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3