справа № 462/3892/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2020 року, приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Prostor», що розташований по вул. С.Петлюри, 37-А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно викрав три флакони олії для волосся марки «Pantene pro-V», загальною вартістю 283 грн. 32 коп. без ПДВ. Після чого поклав їх у пакет та не здійснивши оплату, вийшов з приміщення магазину, та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину та показав, що 23 квітня 2020 року він, знаходячись у приміщені магазину «Prostor», що розташований по вул. С.Петлюри, 37-А у м. Львові, таємно викрав три флакони олії для волосся марки «Pantene pro-V», після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена повністю, з огляду на таке.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознакою повторності, оскільки відносно нього 28 липня 2016 року скеровано обвинувальний акт до Галицького районного суду м. Львова за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що дане кримінальне провадження, яке скеровано з обвинувальним актом до Галицького районного суду м. Львова за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України не розглянуто по суті, обвинувального вироку не постановлено, а тому не має підстав кваліфікувати дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності. Його дії слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 14.09.2020 року по справі № 591/4366/18.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, раніше не судимого, на обліках лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За викладеним, суд призначає обвинуваченому покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (проступків), у виді громадських робіт.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 19 березня 2021 року.

Положенням ст. 377 ч.1 КПК України передбачено, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд звільняє такого обвинуваченого з-під варти.

На підставі вказаної норми закону суд скасовує запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Речовий доказ /Т-2 а.с.20/: компакт диск із записом камер відеоспостережень залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя:

Оригінал вироку.