Провадження № 1-кп/761/1681/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 181 001 000 031 81 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 21.12.2007 вироком Березанського міського суду Київської області за ч.1 ст.187, ч. 2 ст.152, ч.3 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років, звільнений 08.08.2017 умовно-достроково з невідбутим терміном 3 місяці 3 дні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності подальшого застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків його неналежної процесуальної поведінки, оскільки останній може ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства вважаючи відсутніми ризики на які вказує прокурор.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, при цьому зазначив, що тривалий час утримується під вартою як обвинувачений за ч.2 ст.187 КК України, при цьому на даний час змінено кваліфікацію інкримінованого йому злочину, що свідчить про підстав застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того зазначив, що має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має бажання працевлаштуватися, у зв`язку з чим просив змінити відносно нього запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом при вирішенні зазначеного питання враховується дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, є раніше судимимою особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, що може бути чинником для прийняття спроб ухилитись від суду. Атому ризик щодо переховування від суду є цілком ймовірним.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні та стороною захисту не доведено.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування відносно обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, або загалом відмови у продовження запобіжного заходу, зважаючи на наявність у останнього постійного місця проживання, вже неодноразово перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, будь-яких достатніх нових обставин, які б свідчили про достовірне існування стримуючих факторів для обвинуваченого також наведено не було, а тому такі доводи сторони захисту висновків суду про наявність підстав для подальшого утримання під вартою обвинуваченої не спростовують.

При прийнятті такого рішення судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний запобіжний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченої судом не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки докази, які б свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, що були підставами для застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, щодо наявності ризиків визначених ст.177 КПК України на які посилався прокурор, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду. При цьому суд уважає, що наявність постійного місця проживання у обвинуваченого не можуть в повній мірі бути стримуючим фактором в запобіганні вищевказаним ризикам.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни відносно обвинуваченого раніше застосованого запобіжного заходу.

З огляду на встановлені судом обставини є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 323, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 28.05.2021 включно.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 07.04.2021 о 08 год. 30 хв.

Суддя: