Справа № 643/6129/21
Провадження № 1-кс/643/1690/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду погоджене з прокурором клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0004623 від 08.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заколотне, Краснолиманського району, Донецької області, громадянин України, не працює, не одружений, оголошений в розшук 26.01.2017 Лиманським відділенням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004623 від 08.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.
Під час досудового розслідування встановлено, що в період з 12:30 07.06.2016 до 11:00 08.06.2016, невстановлена особа, незаконно заволоділа транспортним засобом «FAW» 3552 д.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м.Харків, вул. Героїв Праці, 70-а та належав ОСОБА_6 , чим спричинила останньому матеріального збитку в сумі 625000 грн.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування зареєстроване до ЄРДР №0004623 від 08.06.2016, за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

28.04.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру за ч.3 ст.289 КК України про те, що ОСОБА_5 діючи умисно, з метою заволодіння транспортним засобом, зателефонував раніше невідомому ОСОБА_6 та під приводом оренди попросив скористуватись належним йому транспортним засобом ФАВ 3552 д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього, 07.06.2016, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Святогірськ, Донецької області, повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію щодо оренди автомобіля, взяв автомобіль ФАВ разом з водієм ОСОБА_7 та приїхав до міста Харкова. Цього ж дня, ОСОБА_5 знаходячись в місті Харкові на найманій квартирі, точна адреса в ході проведення досудового розслідування не встановлена, під приводом оформлення перепустки отримав від водія ОСОБА_7 технічний паспорт на автомобіль ФАВ та з найманої квартири поїхав. Після чого ОСОБА_5 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 70-а, діючи умисно, та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, продав автомобіль ФАВ 3252 д.н.з. НОМЕР_1 раніше незнайомому ОСОБА_8 , отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим згідно висновку експерта №27/01 від 18.01.17 спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 634294,00 гривень.

Вжитими оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не надалось можливим.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, оголошений в розшук 26.01.2017 Лиманським відділенням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, а також може перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню, ці ризики обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 скоїв умисний злочин, будучи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,

19.02.2019 слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук каналами інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27 лютого-3 березня) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу затримання підозрюваного з метою приводу не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу, ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів, а саме: оголошений в розшук 26.01.2017 Лиманським відділенням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на території Московського району м. Харкова вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років, а також може перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню, ці ризики обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 скоїв умисний злочин, будучи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, що можуть виникнути в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Згідно частини 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву, в якій клопотання підтримав, не заперечував проти розгляду клопотання за його відсутності та просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений в судове засідання не був, так як знаходиться у міжнародному розшуку.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, що підтверджується інформацією наданою Інтерполом.
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі.
Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі. Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до нього застосована у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, станом на даний час перебуває у міжнародному розшуку, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інший злочин.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -На дев`яносто дев`ятій сесії (27 лютого-3 березня) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу затримання підозрюваного з метою приводу не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Додані до клопотання матеріалами, а також санкція статті КК України свідчать про наявність вагомих підстав вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення та переховується від органів досудового розслідування, а також є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує ризик, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих. Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 187-190, 309, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з часу його доставки до місця кримінального провадження.
Після затримання ОСОБА_5 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1