ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/590/21 Номер провадження 11-кп/814/610/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,.
представника колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою спільне подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації задоволено та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, судимого,
засудженого 28.11.2019 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі,
звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2019 на невідбутий строк 11 місяців 4 дні позбавлення волі.
Встановлено адміністративний нагляд на 1 рік з визначенням обмежень:
- заборона виходу з будинку (квартири) з 21 години до 5 години ранку,
- заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та розпиття спиртних напоїв,
- реєстрація в органах Національної поліції України за місцем мешкання 2 рази в місяць,
- заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста).
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений за час відбування покарання позитивно характеризується стягнень не має, має 2 заохочення, сумлінно ставиться до праці, виконує її вчасно і якісно, а тому довів своє виправлення.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні спільного подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що поза увагою суду залишилося те, що 20.07.2020 засуджений допускав порушення режиму утримання та з ним проведено бесіду виховного характеру, залучався до роботи лише в листопаді та грудні 2020 року.

Вважає, що тяжкість злочину та його суспільна небезпечність, кількість заохочень, періодичність залучення до праці свідчить про нестабільну поведінку засудженого і не може свідчити про доведеність його виправлення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, представника установи, який вважає ухвалу суду законною та повідомив про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Під час апеляційного перегляду судового рішення встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 28.11.2019 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_10 рахується з 13.01.2020, кінець строку покарання 13.02.2022.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд першої інстанції ретельно та належним чином перевірив доводи цього подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_8 засуджений за нетяжкий злочин, станом на час розгляду справи відбув Ѕ частину строку покарання, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Суд першої інстанції ретельно з`ясував ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи за весь час відбування покарання, та встановив, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_8 перебуває з 13.01.2020, а з 15.07.2020 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)». За час перебування в установах характеризується позитивно, стягнень не отримував, дотримується розпорядку дня установи, порядку і норм відбування покарання. Отримав 2 заохочення. Працевлаштований у виробничих майстернях установи, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Самостійно виконує роботи із самообслуговування,має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Виконавчих листів до установи не надходило.

З довідки про наявність заохочень та стягнень вбачається, що засуджений за час відбування покарання стягнень не отримав, має 2 заохочення 30.10.2020 та 28.01.2021 за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Тому, враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про неврахування тяжкості вчиненого злочину та суспільну небезпечність є безпідставними, оскільки ст. 81 КК України та роз`яснення Пленуму Верховного суду України в постанові «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не передбачають врахування даних обставин під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до матеріалів особової справи засуджений дійсно відмовився від чергування за графіком, проте після проведеної з ним бесіди виховного характеру свою поведінку змінив, працевлаштувався у виробничих майстернях установи та отримав два заохочення. При цьому, ОСОБА_8 отримував заохочення протягом усього періоду відбування покарання в установі, а не лише безпосередньо перед настанням пільги, що в сукупності з іншими обставинами, вказує на позитивні зміни, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, за інформацією, наданою представником колонії у судовому засіданні, 30.04.2021 засуджений отримав ще одне заохочення.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_8 працював в установі лише два місяці в листопаді та грудні 2020 року, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до характеристики на засудженого від 31.07.2020, ОСОБА_8 був працевлаштований різноробочим житлової зони установи. Тобто, був працевлаштований протягом усього часу перебування в установі і працює на момент розгляду апеляційної скарги.

При цьому, ОСОБА_8 протягом усього періоду відбування покарання має позитивні характеристики.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_8 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4