Провадження № 1-кс/686/1980/21
У Х В А Л А
14 квітня 2021 року м. Хмельницький
В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначив, що постанова слідчого є незаконною, оскільки він морально і матеріально постраждав від вчиненого правоохоронцями злочину.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги поданої скарги і просив постанову скасувати.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
ОСОБА_3 звертався до слідчого із заявою від 18.01.2021 року про визнання його потерпілим.
21.01.2021 року слідчий Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні такої заяви, з посиланням на те, що у кримінальному провадженні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдана шкода, досудовим розслідуванням не встановлено і останнім не доведене завдання такої шкоди.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Разом з цим, у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення і заяві про визнання потерпілим вказано на обставини можливо вчиненого стосовно нього злочину, а також спричинену майнову і моральну шкоду.
З вказаної постанови не вбачається, що слідчим вчинялись слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення заподіяної шкоди, хоча у своїй постанові слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування такої шкоди не встановлено.
До того ж, родовим об`єктом злочину, передбаченого статтею 185 КК України є право власності, а предметом злочину в даному випадку є майно, належне ОСОБА_3 .
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Враховуючим наведені обставини, вимоги ст. ст. 55, 110 КПК України слідчим не дотримано, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15.04.2021 року.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду