В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, неодруженої, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей 17.10.2010, 08.06.2012, 01.06.2014, 23.12.2016, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 01.07.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн.,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 29.12.2019 в період часу з 20 години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин, точного часу слідством встановлено не було, перебувала за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 . В одній із кімнат будинку на ліжку у стані алкогольного сп`яніння спав її знайомий ОСОБА_6 , якого вона запросила до себе додому. Коли ОСОБА_5 в черговий раз зайшла до кімнати, щоб його розбудити, побачила, що він справив природні потреби на її ліжко та постільну білизну. В цей момент у неї виник раптовий умисел на заподіяння ОСОБА_6 невизначеної шкоди здоров`ю, після чого ОСОБА_5 , перебуваючи біля ліжка, де лежав ОСОБА_6 , двома руками стягнула його на підлогу. Потім, перебуваючи праворуч над ОСОБА_6 нанесла останньому кулаком правої руки зверху до низу три удару в область голови та обличчя і залишила останнього на підлозі. Не зупинившись на вчиненому, через деякий час повернувшись в кімнату, ОСОБА_5 підійшла праворуч до ОСОБА_6 та, перебуваючи над ним, кулаком правої руки нанесла ще три удари в область голови та обличчя останнього, а також близько двох ударів правою ногою в область правої частини грудної клітки.

Внаслідок своїх умисних, протиправних дій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6 від 13.01.2020, ОСОБА_5 завдала ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: І. 1) рана невизначеної форми в області завитка лівої вушної раковини, розміром 0,4х0,8 см; 2) садно невизначеної форми в лівій завушній ділянці, розміром 0,4х0,4 см; 3) садно округлої форми на шкірі верхньої губи справа розміром 0,3х 0,3 см; 4) садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи по центру і зліва, розміром до 0,2xl см; 5) синець невизначеної форми в області лівого грудного м`яза в верхній третині, розміром 3х3 см, зеленого кольору; 6) множині садна по зовнішній поверхні правого плеча та передпліччя, розміром до 8см x l см, серед яких лінійна та невизначеної форми, розміром до 0,8см x l см; 7) синець невизначеної форми по тильній поверхні лівої кисті, розміром 3,5х3 см, буро-зеленого кольору; 8) два садна невизначеної форми по передній поверхні правого плеча в середній третині, розміром l x l см; 9) по боковій поверхні грудної клітки по середній пахвинній лінії в нижній третині синець овальної форми, буро-зеленого кольору, розміром 3х 3 см. Всі садна та рани вкриті темно-коричневою кіркою, розташованою вище рівня навколишньої шкіри, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. ІІ.Перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів, який по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнала повністю та показала, що 29.12.2019 вона була вдома та коли вже було на вулиці темно, у вечірній час до неї додому прийшов потерпілий ОСОБА_6 із пляшкою алкогольного напою та запропонував з ним випити, на що вона відмовилась. Потім він попросився у неї проспатись, так як був п`яний, і вона дозволила та він ліг у одній із кімнат на ліжку. Приблизно через півтори години, коли він заснув, вона почула, як потерпілий уві сні помочився на ліжко, що її обурило і в неї почалася істерика. Вона стягнула ОСОБА_7 за ногу із ліжка на підлогу та вдарила його двічі руками по обличчю, щоб він прокинувся. Вона була взута у тапочки та вдарила його лівою ногою по тулубу. Потерпілий лежав на підлозі на спині, обличчям догори. Оскільки він не прокинувся, то вона подзвонила своєму товаришу ОСОБА_8 , який прийшов до неї приблизно через 20 хвилин, намагався підняти ОСОБА_9 , але у нього не вийшло і він подзвонив ОСОБА_10 , який прийшов до них хвилин через 30. Коли ОСОБА_11 прокинувся, одягнувся, ОСОБА_12 із ОСОБА_13 його вивели у двір, тримаючи під руки, жодних синців у нього на руці чи обличчі вона не бачила. Як ОСОБА_13 із ОСОБА_12 піднімали ОСОБА_9 , вона не бачила, бо була в іншій кімнаті. Коли до неї додому прийшов дільничний і запитав за потерпілого, вона тоді вже дізналася, що він перебуває у лікарні в м. Суми.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, оскільки відповідно до копії актового запису про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35). За життя потерпілий цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 не пред`являв.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 29.12.2019 у вечірній час йому подзвонила ОСОБА_15 та попросила допомогти їй відвести додому ОСОБА_7 . Свідок прийшов до неї хвилин через 20 та побачив, що у ОСОБА_16 на ліжку в одній із кімнат лежав ОСОБА_6 . Оскільки свідок сам не міг підняти Залєвського, тому він подзвонив та попросив допомогти ОСОБА_17 . ОСОБА_18 прийшов десь через півгодини та приніс із собою пиво і вони випивали на кухні у ОСОБА_16 . Потім почули крик із кімнати, як ОСОБА_6 питав ОСОБА_16 навіщо вона його стягла. Потім свідок пішов до тієї кімнати та побачив, що у залі на підлозі лежачого на спині біля ліжка Залєвського Аліма б`є ОСОБА_15 , а саме двічі била долонями по обличчю потерпілого та питала його: «Хто це наробив?», на що той відповів, що то не він. Після цього у ОСОБА_7 була розбита губа. Потім ОСОБА_16 нанесла потерпілому два чи три удари взутою у тапок ногою у правий бік потерпілого, який лежав на спині. Потерпілий лежав у светрі, штанях та був взутий. Потім ОСОБА_18 відтягував від ОСОБА_19 , щоб та його не била, а він ОСОБА_20 . Коли потерпілий лежав на ліжку, у нього тілесних ушкоджень не було, а були вже після того, як його побила ОСОБА_16 . Вони підняли із ОСОБА_21 та повели додому. Потерпілий сказав дружині, що його побили біля магазину, але свідок їй розповів як було все насправді. Ткачова того дня була твереза, але дуже розлючена вчинком потерпілого. Свідки також були тверезі, а потерпілий був дуже п`яний.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що напередодні Нового 2020 року приблизно о 22 годині він пішов додому до ОСОБА_5 випити пива та коли прийшов туди, там вже був ОСОБА_14 та ОСОБА_6 . Із собою свідок приніс 2 л пива та разом із ОСОБА_23 сиділи на кухні та вживали його. ОСОБА_6 пішов відпочивати у другу кімнату, а згодом хвилин через 10 ОСОБА_5 пішла у кімнату до ОСОБА_6 та вони почули крик ОСОБА_5 : «Що ти наробив?», на що ОСОБА_6 відповів: «То не я» та між ними почалася бійка з приводу того, що ОСОБА_6 у ліжко Ткачової справив природні потреби. Свідок разом з ОСОБА_23 зайшли до кімнати та побачили, що ОСОБА_6 лежав на підлозі обличчям догори головою на вихід, а ОСОБА_5 була від нього з правої сторони. Ткачова нанесла 2-3 удари рукою по обличчю Залєвського, а також 2 удари правою ногою взутою у «пінки» у область ребер потерпілого, при тому вона наказувала йому вставати. Удари по обличчю ОСОБА_5 наносила потерпілому долонею чи кулаком, свідок вже точно не пам`ятає. Потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не захищався від ударів. Він не міг йти сам, лише просив відвести його додому. Свідок ззаду взяв ОСОБА_20 під лопатки та підняв на ноги. На губі у Залєвського від нанесеного удару він побачив кров, до того тілесних ушкоджень на потерпілому не було та він і не скаржився. Кудря разом із ОСОБА_23 взули та одягли ОСОБА_20 та відвели додому.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_24 дружина померлого потерпілого ОСОБА_6 показала, що вона не наполягає на визнанні її потерпілою та цивільний позов пред`являти не буде, про що надала письмову заяву (а.с.73 том 1). Показала, що 30.12.2019 пізно увечері ОСОБА_22 разом із ОСОБА_14 привели додому її п`яного чоловіка ОСОБА_7 , поклали на ліжко та при тому просили її на нього не кричати. Одягнений він був у спортивні штани, куртку, светр і футболка були порвані на плечі, взутий у ботинки. Перед цим чоловік увечері пішов з дому, тілесних ушкоджень на ньому не було та на біль у грудях не скаржився. Чоловік був у стані сильного алкогольного сп`яніння, проспав до ранку, не міг встати, говорив, що у нього мабуть зламані ребра. Він говорив їй, що його побили, але хто і де, не пам`ятає. Вона його не допитувалась, оскільки він міг і сам упасти, так як вже втрачав свідомість. Коли його забрали до лікарні, то виявили, що у нього перелом ребра. За рецептом лікаря вона зробила йому три уколи, також стягувала полотенцем, після чого він міг вставати. Останнім часом протягом року він дуже зловживав алкоголем, кожного дня та іноді втрачав свідомість. Свідок лікувала його у наркодиспансері від алкогольної залежності після побиття ребер, 01.03.2020 вона його відвезла до наркодиспансеру, а ІНФОРМАЦІЯ_3 він там помер. До обвинуваченої свідок претензій не має, оскільки її чоловік помер не від перелому ребер, а від алкоголю.

Також вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується і матеріалами кримінального провадження.
Так, за заявою ОСОБА_6 були внесені відомості до ЄРДР за №0000001 від 02.01.2020 про те, що 02.01.2020 о 14 годині 30 хвилин до Тростянецького ВП надійшло повідомлення, а пізніше і заява ОСОБА_6 про те, що його знайома ОСОБА_5 про АДРЕСА_1 спричинила йому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням та садна на обличчі, голові та правому плечі, які є легкими тілесними ушкодженнями (а.с.149,151 том 1).

На підставі письмової заяви ОСОБА_5 від 13.02.2020 про надання дозволу на огляд житла та іншого володіння особи (а.с.167 том 1) того ж дня, 13.01.2020 було проведено огляд місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_1 , під час якого було оглянуто приміщення будинку та з місця огляду нічого не вилучено (а.с.168-176 том 1).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №6 від 13.01.2020 у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження: 1) рана невизначеної форми в області завитка лівої вушної раковини, розміром 0,4х0,8 см; 2) садно невизначеної форми в лівій завушній ділянці, розміром 0,4х0,4 см; 3) садно округлої форми на шкірі верхньої губи справа розміром 0,3х 0,3 см; 4) садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи по центру і зліва, розміром до 0,2xl см; 5) синець невизначеної форми в області лівого грудного м`яза в верхній третині, розміром 3х3 см, зеленого кольору; 6) множині садна по зовнішній поверхні правого плеча та передпліччя, розміром до 8xl см, серед яких лінійна та невизначеної форми, розміром до 0,8 x l см; 7) синець невизначеної форми по тильній поверхні лівої кисті, розміром 3,5х3 см, буро-зеленого кольору; 8) два садна невизначеної форми по передній поверхні правого плеча в середній третині, розміром l x l см; 9) по боковій поверхні грудної клітки по середній пахвинній лінії в нижній третині синець овальної форми, буро-зеленого кольору, розміром 3х 3 см. Всі садна та рани вкриті темно-коричневою кіркою, розташованою вище рівня навколишньої шкіри, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Також у ОСОБА_6 виявлений перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів, який по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок травматичної дії тупих твердих предметів, про що свідчить їх характер. Садна утворились по механізму ковзання-тертя. Решта тілесних ушкоджень утворилась по механізму удар або стиснення. Перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості (відповідно до пунктів 2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995). Решта тілесних ушкоджень по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (відповідно до пунктів 2.3.2.б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995). Давність тілесних ушкоджень може відповідати часу вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується кольором синців, станом поверхні саден та ран, даними рентгенографії (а.с.179-180 том 1).

Допитаний на досудовому слідстві ОСОБА_6 03.01.2020 р. показав, що 29.12.20 він прийшов у гості до ОСОБА_5 , із якою розпивали спиртні напої, після чого він почував себе дуже випивши та нічого не розумів, а ОСОБА_5 відвела його та поклала на ліжко спати. Він заснув і нічого не пам`ятає. Пригадує, що його несли хлопці під руки додому. Далі він пам`ятає, як прокинувся вдома, боліло у правій стороні грудної клітки, був вибитий зуб на верхній щелепі, розбита губа та синці на грудній клітині. В подальшому йому розповіли ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які його несли додому, що його побила ОСОБА_5 через те, що він справив природні потреби у її ліжко (а.с.177-178 том 1).

Під час проведення слідчого експерименту 04.01.2020 за участю свідка ОСОБА_22 у присутності двох понятих останній розповів про те, що 29.12.2020 близько 00 годин йому зателефонувала його знайома ОСОБА_5 та попросила допомогти відвести додому ОСОБА_6 . Коли він прийшов до неї додому, то у окремій кімнаті її будинку відпочивав ОСОБА_6 , та коли почув крик з тієї кімнати, прибіг та побачив на підлозі біля ліжка ОСОБА_6 , якому ОСОБА_5 завдавала удари. Також свідок продемонстрував положення ОСОБА_6 на підлозі, а також розташування потерпілої відносно нього та механізм спричинення нею тілесних ушкоджень потерпілому, а саме кулаком правої руки близько двох-трьох ударів у ліву частину обличчя ОСОБА_6 . Також свідок продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_5 двох-трьох ударів носком правої ноги в область правої грудної клітини ОСОБА_6 , після чого свідок разом з ОСОБА_23 відвели ОСОБА_16 у сторону, допомогли піднятись потерпілому, у якого він в області лівого ока та губ бачив кров та скаржився на біль в області ребер (а.с.181-183 том 1) Вказана слідча дія біла зафіксована на CD-R оптичний диск (а.с.184 том 1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 17.01.2020 тілесні ушкодження, зафіксовані у потерпілого ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №6 від 13.01.2020, могли утворитись при механізмі, продемонстрованому свідком ОСОБА_22 під час слідчого експерименту за його участю 04.01.2020, а саме: рана невизначеної форми в області завитка лівої вушної раковини, розміром 0,4х0,8 см; садно невизначеної форми в лівій завушній ділянці, розміром 0,4х0,4 см; садно округлої форми на шкірі верхньої губи справа розміром 0,3х 0,3 см; садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи по центру і зліва, розміром до 0,2xl см могли утворитися внаслідок нанесення ударів руками. Синець по боковій поверхні грудної клітки по середній пахвинній лінії в нижній третині синець овальної форми, буро-зеленого кольору, розміром 3х3,5 см та перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів могли утворитися внаслідок ударів ногами. Механізм утворення решти тілесних ушкоджень не продемонстрований (а.с.197-198 том 1).

Також під час проведення слідчого експерименту 04.01.2020 за участі свідка ОСОБА_14 , останній у присутності двох понятих розповів про те, що 29.12.2020 йому зателефонувала знайома ОСОБА_5 та попросила допомогти відвести додому ОСОБА_6 , який був у неї. Коли він зайшов до однієї з кімнат, то потерпілий був у ній. Після цього свідок подзвонив ОСОБА_10 та попросив йому прийти. Після того, як вони вживали спиртне, свідок зайшов у кімнату до Залєвського та побачив, що той лежить на підлозі біля ліжка, а ОСОБА_5 , завдавала йому ударів, що продемонстрував. При цьому вказав, що потерпілий ОСОБА_6 лежав на спині головою до входу у кімнату, а ОСОБА_16 стояла по праву руку, ближче до його голови нахилившись та продемонстрував механізм нанесення ударів кулаком правої руки близько п`яти-десяти ударів в обличчя. Також продемонстрував нанесення ОСОБА_16 потерпілому близько п`яти-десяти ударів в область грудної клітини з правого боку та після чого свідок відтягнув ОСОБА_16 у сторону, Кудря допоміг Залєвському підвестися та дійти додому (а.с.185-187 том 1). Вказана слідча дія біла зафіксована на CD-R оптичний диск (а.с.188 том 1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 17.01.2020 тілесні ушкодження, зафіксовані у потерпілого ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №6 від 13.01.2020, могли утворитись при механізмі, продемонстрованому свідком ОСОБА_14 під час слідчого експерименту за його участю 04.01.2020, а саме: рана невизначеної форми в області завитка лівої вушної раковини, розміром 0,4х0,8 см; садно невизначеної форми в лівій завушній ділянці, розміром 0,4х0,4 см; садно округлої форми на шкірі верхньої губи справа розміром 0,3х 0,3 см; садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи по центру і зліва, розміром до 0,2xl см могли утворитися внаслідок нанесення ударів правою рукою. Синець по боковій поверхні грудної клітки по середній пахвинній лінії в нижній третині синець овальної форми, буро-зеленого кольору, розміром 3х3,5 см та перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів могли утворитися внаслідок нанесення ударів в область грудної клітини з правого боку. Механізм утворення решти тілесних ушкоджень не продемонстрований (а.с.195-196 том 1).

На підставі письмової заяви ОСОБА_5 від 14.01.2020 (а.с.189 том 1) з останньою, як підозрюваною, 14.01.2020 у присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент, під час якого остання розповіла про те, що 29.12.2019 близько 19 години 30 хвилин вона зателефонувала ОСОБА_6 та запросила його до себе додому. Останній прийшов до неї вже п`яний та ліг відпочивати у ліжко. Потім вона почула близько двох разів, що останній у ліжко справляє природні потреби та коли вона зайшла до кімнати, підійшла до ліжка, що і продемонструвала, схопила його за одяг та потягла на себе, від чого той впав на підлогу обличчям. Після того продемонструвала, як вона наносила руками удари потерпілому по обличчю та голові, потім переступила через манекен. Розповіла, як покликала ОСОБА_25 та після чого нанесла два удари правою ногою по правій частині тулуба ОСОБА_6 , після чого її відтягли (а.с.190-192 том 1).

У приміщенні кабінету №4 Тростянецького ВП було оглянуто відеокамеру, в якій на час огляду була встановлено флеш карта з відеозаписами слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 (а.с.193 том 1) та яка була скопійована на оптичний DVD-R диск (а.с.194 том 1).

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 17.01.2020 тілесні ушкодження, зафіксовані у потерпілого ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №6 від 13.01.2020, могли утворитись при механізмі, продемонстрованому підозрюваною ОСОБА_5 під час слідчого експерименту за її участю 14.01.2020, а саме: рана невизначеної форми в області завитка лівої вушної раковини, розміром 0,4х0,8 см; садно невизначеної форми в лівій завушній ділянці, розміром 0,4х0,4 см; садно округлої форми на шкірі верхньої губи справа розміром 0,3х 0,3 см; садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи по центру і зліва, розміром до 0,2xl см могли утворитися внаслідок нанесення ударів руками. Синець по боковій поверхні грудної клітки по середній пахвинній лінії в нижній третині синець овальної форми, буро-зеленого кольору, розміром 3х3,5 см та перелом переднього відрізку 10-го ребра справа зі зміщенням фрагментів могли утворитися внаслідок нанесення ударів ногами. Механізм утворення решти тілесних ушкоджень не продемонстрований (а.с.199-200 том 1).

Отже, усі досліджені судом докази узгоджуються між собою, є такими, що зібрані органом досудового розслідування у порядку та у спосіб, визначений законом, є належними і допустимими, та такими, що не оспорені сторонами кримінального провадження.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше судима, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №20 від 16.01.2020 ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення виявляла ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність), не виявляла ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність), може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.161,163-164 том 1).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння слідству.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 , складеної представником органу пробації обвинувачена ОСОБА_5 має високий рівень скоєння повторного правопорушення, тому виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.94-95 том 1).
Отже, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , наслідки, які настали від скоєного злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, і саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження скоєння нових злочинів.
Крім того, слід врахувати, що ОСОБА_5 також була засуджена 01.07.2020 вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с.165-166 том 1). Штраф на даний час не сплачений засудженою ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України зазначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Отже, так як обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення до постановлення зазначеного останнього вироку, суд призначає остаточне покарання за правилами ч.1 і 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із тим суд встановив, що ОСОБА_5 на даний час не потребує ізоляції від суспільства, з урахуванням пом`якшуючих провину обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочина, відсутність у потерпілого за життя претензій до обвинуваченої матеріального та морального характеру, наявність на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, за якими вона здійснює догляд, враховуючи думку вдови ОСОБА_24 , яка не пред`явила вимог до ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне застосувати положення ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_5 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, передбачений частиною 4 статті 75 КК України, тривалістю один рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.
Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу - відсутні .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і по цьому закону призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 01.07.2020 у виді штрафу у розмірі 1020 грн., більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1