Справа № 357/8714/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585 від 09.07.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Розсоховатка Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, має вищу освіту, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

08.07.2021 поліцейські в складі: поліцейського взводу ТОР БПП в місті Біла Церква УПП в Київській обл. ДПП ОСОБА_6 та поліцейського взводу ТОР БПП в місті Біла Церква УПП в Київській обл. ДПП ОСОБА_7 , відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, виконували свої службові обов`язки, а саме здійснювали патрулювання в межах населеного пункту м. Біла Церква Київської області.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 31.01.2021 № 187, поліцейський:

- здійснює патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку;

- здійснює реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

- застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- здійснює профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфер дорожнього руху;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) відділення моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону, і вживає заходів щодо його запобігання та припинення;

- зупиняти транспортні засоби, у випадках передбачених законодавством;

- використовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для виявлення і фіксації правопорушень, зокрема нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейські взводу ТОР БПП в місті Біла Церква УПП в Київській обл. ДПП, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.01.2021 № 187 «Про затвердження посадової інструкції поліцейського взводу тактико-оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції», поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 08.07.2021 об 18 год. 08 хв., під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_1 , поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в м. Біла Церква Київської області на вулиці Таращанська, поблизу ЗОШ №13, за порушення правил дорожнього руху, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, було зупинено автомобіль марки «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, поліцейськими після зупинки даного автомобіля повідомлено водія ОСОБА_5 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль.

Після чого, в ході розмови поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із водієм ОСОБА_5 попередньо за зовнішніми ознаками, встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомлено про порушення ним п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та про необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, через деякий час, в ході збирання та оцінки працівниками поліції доказів на предмет вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_5 , у останнього, який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9а «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, водій ОСОБА_5 , знаходячись поблизу автомобіля марки «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2 , на якому рухався поблизу ЗОШ №13 по вул. Таращанська, в м. Біла Церква Київської області, знаючи, що поліцейські взводу ТОР БПП в місті Біла Церква УПП в Київській обл. ДПП, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, 08.07.2021 у період часу з 18 год. 33 хв. по 19 год. 13 хв., в ході спілкування з останніми неодноразово висловив словесну пропозицію службовим особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 2729 гривень 93 копійки за невчинення службовими особами в його інтересах дії з використанням наданого їм службового становища, а саме не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду дії з використанням наданого їй службового становища.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

20.08.2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий. Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України як у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, його бажання виправитись, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_5 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 369 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Документально підтверджені процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0001585 від 09.07.2021 угоду від 20 серпня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не застосовувались.

Речові докази:

- DVD-R диски в кількості 4 шт., на яких записані відео з нагрудних службових боді-камер поліцейських, які згідно постанови про визнання речовим доказом від 16.07.2021 року знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1