Справа № 569/8566/21
УХВАЛА

17 червня 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15.04.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :
Адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15.04.2021 року.
В скарзі зазначає, що 19 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000660 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 визнано потерпілим та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
15 квітня 2021 року постановою, слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000660 від 19.06.2020 закрито у зв`язку із відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Вважає, що оскаржувана постанова від 15 квітня 2021 року, винесена слідчим передчасно, являється незаконною та підлягає до скасування.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися про час місце до дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали скарги та перевіривши факти, які в ній викладені, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.5 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як встановлено в судовому засіданні, що в провадженні слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000660, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування від 19.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
15.04.2021 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , винесена постанова про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що кримінальне провадження № 0000660 від 19.06.2020, за
ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях начальника СРПП №4 Вараського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_6 та поліцейського СРПП №4 Вараського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_7 складу цього кримінального правопорушення.
В обґрунтуванні своєї постанови слідчий зазначив, що з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України може полягати у таких формах, як перевищення влади або перевищення службових повноважень, яке супроводжувалось насильством або погрозою застосування насильства; перевищення влади або перевищення службових повноважень, яке супроводжувалось застосуванням зброї чи спеціальних засобів; перевищення влади або перевищення службових повноважень, яке супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.
Оскільки в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які свідчать про умисне вчинення працівниками поліції дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, отримано висновок судово- медичного експерта про відсутність у потерпілого тілесних ушкоджень, дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю наявності діяння, що є об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Аналізуючи викладене в сукупності, слідство прийшло до висновку щодо відсутності в діях начальника СРПП №4 Вараського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_6 та поліцейського СРПП №4 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Начальником відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_8 , з моменту прийняття кримінального провадження за №0007597 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до свого провадження не виконано вказівки прокурора щодо проведення слідчих експериментів з учасниками дорожньо-транспортної пригоди та повторного експертного дослідження з врахуванням отриманих вихідних даних.
У зв`язку з вище викладеним постанова слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , від 15.04.2021 року, є незаконною і необґрунтованою, слідчий не вжив всіх заходів для перевірки обставин не провів усіх необхідних слідчих дій, а саме не провів комісійні судово медичні експертизи, у зв`язку з необхідністю повного обстеження та дослідження судово медичного документу з метою встановлення ступеню тілесних ушкоджень, не допитано свідків, які знаходилися разом (на заправці ОККО) з ОСОБА_4 та зазначено в протоколі допиту, не досліджено диск на якому зафіксовано механічне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який був наданий потерпілим. Крім того, в матеріалах кримінального провадження від 19.06.2021 року відсутній опис документів.
Крім того при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення.
Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Згідно ч.1 ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
У відповідності з вимогамип.2ч.5ст.110КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.
Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.
Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з вставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15.04.2021 року - задоволити.
Скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 15 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000660 від 19.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1