ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1738/21 Справа № 171/278/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.12.2020 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Керуючись ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 (одного) року 5 (п`яти) днів позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 05.02.2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено обліковувати з моменту його затримання з 05.02.2021 року.
Цивільний позов представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину у сумі 6764,65 грн. задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» грошові кошті в сумі 6764,65 грн. на відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.
Вирішено долю речових доказів у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, в кінці грудня 2020 року, (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим) ОСОБА_7 перебував по вул. Мисливській в м. Апостолове, Дніпропетровської області, неподалік від опор ліній повітряних електропередач № 96 02 124, № 96 02 125, № 96 02 126, № 96 02 127, що належать Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком», де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, виліз на одну з опор та за допомогою саморобного крючка обірвав кабель зв`язку ТПП 20х2х0,4 на повітряному сталевому оцинкованому дроті діаметром 3 мм з опор ліній повітряних електропередач Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» № 96 02 124, № 96 02 125, № 96 02 126, № 96 02 127, розташованих по вул. Мисливській в м. Апостолове, Дніпропетровської області. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів за допомогою кусачок обрізав кабель зв`язку ТПП 20х2х0,4 довжиною 123 м вартістю 3241 гривня 05 копійок та повітряний сталевий оцинкований дріт діаметром 3 мм довжиною 123 м вартістю 1070 гривень 10 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 4311 гривень 15 копійок.
Крім того, ОСОБА_7 в кінці грудня 2020 року, (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебував по вул. Воронезькій в м. Апостолове, Дніпропетровської області, неподалік від опор ліній повітряних електропередач № 97 02 14, № 97 02 15, № 97 02 16, що належать Дніпропетровській філії ПАТ « Укртелеком», де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, виліз на одну з опор та за допомогою саморобного крючка обірвав кабель зв`язку ТПП 20х2х0,4 на повітряному сталевому оцинкованому дроті діаметром 3 мм з опор ліній повітряних електропередач Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» № 97 02 14, № 97 02 15, № 97 02 16, розташованих по вул. Воронезькій в м. Апостолове, Дніпропетровської області. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів за допомогою кусачок обрізав кабель зв`язку ТПП 20х2х0,4 довжиною 70 м вартістю 1844 гривні 50 копійок та повітряний сталевий оцинкований дріт діаметром 3 мм довжиною 70 м вартістю 609 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 2453 гривень 50 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік відповідно до ст. 75 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник обвинуваченого зазначає, що вирок суду першої інстанції надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.
Так, захисник зазначає, що під час проведення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину та під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діяння за ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, інші учасники апеляційних скарг не подавали, тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд врахував тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та всі обставини, що впливають на покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд встановив щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України.
Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, дійшов, на думку суду апеляційної інстанції, правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання лише в умовах ізоляції на певний строк.
З урахуванням вищезазначеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення не наведено, а тому підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України відсутні.
Апеляційним переглядом встановлено, що доводи, на які посилається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, а саме, що ОСОБА_7 повністю визнав свою провину і щиро каявся, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, а тому повторному врахуванню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що про те, що судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений на стадії досудового розслідування обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Як слідує з роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Натомість матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про вчинення ОСОБА_7 в ході досудового розслідування активних дій, спрямованих на встановлення обставин справи, у тому числі тих, які не були відомі органу досудового розслідування. Відсутня вказана пом`якшуюча обставина і в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого доводи не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі захисник.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого, вважаючи доводи останнього необґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4