Кримінальне провадження № 703/4399/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , .

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001366 від 22 серпня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

- 11 жовтня 1996 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 81-3, ст. 44, ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04 липня 2001 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ст. 208, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 02 грудня 2004 року Залізнодорожним районним судом м. Сімферополя за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29 вересня 2005 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 385, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до даного покарання зараховано покарання по вироку Залізнодорожного районного суду м. Сімферополя від 02 грудня 2004 року, до відбуття 9 років позбавлення волі;

- 12 січня 2006 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до даного покарання зараховано покарання по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2005 року, до відбуття 9 років позбавлення волі;

- 06 червня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 199, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17 червня 2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2015 року на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання згідно вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2014 року, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 08 травня 2018 року з Дніпропетровської ВК-89 по відбуттю строку покарання;

- 12 лютого 2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30 березня 2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 ч. 1 ст. 162, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так він, 22 серпня 2019 року близько 05 год. 01 хв. з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом деформації ролетів проник до приміщення магазину з продажу мобільних телефонів, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти гарнітуру марки «Htadset Utty UHS - 124», вартість якої згідно висновку експерта №8/575 від 18 вересня 2019 року становить 75 гривень 67 копійок, МР3 плеєр марки «ТОТО ТРS-03», вартість якого згідно висновку експерта №8/575 від 18 вересня 2019 року становить 75 гривень, музикальну колонку марки «JBL» моделі «СНАRGE 3», вартість якої згідно висновку експерта №8/578 від 19 вересня 2019 року становить 333 гривні 33 копійки, мобільний телефон марки «Lenovo Р70-А», вартість якого згідно висновку експерта №8/580 від 23 вересня 2019 року становить 1350 гривень, мобільний телефон марки «NOMI i184», вартість якого згідно висновку експерта №8/577 від 18 вересня 2019 року становить 190 гривень, новий мобільний телефон марки «NOMI і144», вартість якого згідно висновку експерта №8/575 від 18 вересня 2019 року становить 217 гривень 67 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 3100», вартість якого згідно висновку експерта №8/580 від 23 вересня 2019 року становить 163 гривні 33 копійки, мобільний телефон марки «Nокіа 1110і», вартість якого згідно висновку експерта №8/580 від 23 вересня 2019 року становить 136 гривень 66 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 6020», вартість якого згідно висновку експерта №8/580 від 23 вересня 2019 року становить 140 гривень, мобільний телефон марки «Nокіа 3220», вартість якого згідно висновку експерта №8/576 від 17 вересня 2019 року становить 266 гривень 66 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 2300», вартість якого згідно висновку експерта №8/576 від 17 вересня 2019 року становить 224 гривні 50 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 6500с», вартість якого згідно висновку експерта №8/576 від 17 вересня 2019 року становить 350 гривень, мобільний телефон марки «Nокіа 3310», вартість якого згідно висновку експерта №8/576 від 17 вересня 2019 року становить 366 гривень 66 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 6700с-1», вартість якого згідно висновку експерта №8/576 від 17 вересня 2019 року становить 566 гривень 66 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 6220», вартість якого згідно висновку експерта №8/577 від 18 вересня 2019 року становить 816 гривень 67 копійок, мобільний телефон марки «Nокіа 130 РМ-1035», вартість якого згідно висновку експерта №8/577 від 18 вересня 2019 року становить 283 гривні 33 копійки, мобільний телефон марки «NОМІ і144», вартість якого згідно висновку експерта №8/577 від 18 вересня 2019 року становить 816 гривень 67 копійок, мобільний телефон марки «NОМІ NВ-184», вартість якого згідно висновку експерта №8/580 від 23 вересня 2019 року становить 170 гривень, мобільний телефон марки «Sigma Comfort 50», вартість якого згідно висновку експерта становить 491 гривню 67 копійок, мобільний телефон марки «Sony Ericson С702», вартість якого згідно висновку експерта №8/579 від 18 вересня 2019 року становить 383 гривні 33 копійки, мобільний телефон марки «Кеnеksі Е1», вартість якого згідно висновку експерта №8/579 від 18 вересня 2019 року становить 122 гривні, мобільний телефон марки «Samsung GT-S5620 Monte», вартість якого згідно висновку експерта №8/579 від 18 вересня 2019 року становить 313 гривень 33 копійки, мобільний телефон марки «Samsung SGH-C200N», вартість якого згідно висновку експерта №8/579 від 18 вересня 2019 року становить 149 гривень 33 копійки, мобільний телефон марки «Samsung SGH -С140», вартість якого згідно висновку експерта №8/579 від 18 вересня 2019 року становить 146 гривень 67 копійок, навігатор марки «Garmin Nuvi 200», вартість якого згідно висновку експерта №8/575 від 18 вересня 2019 року становить 416 гривень 67 копійок, універсальна зарядка марки «Reddax RDX - 013», вартість якої згідно висновку експерта №8/578 від 19 вересня 2019 року становить 96 гривень 33 копійки, зарядний USB шнур марки «Х-САВLЕ Magnetics micro USB 360», вартість якого згідно висновку експерта №8/575 від 18 вересня 2019 року становить 166 гривень 93 копійки, зовнішню звукову USB карту марки «7.1 Channel Sound», вартість якої згідно висновку експерта №8/578 від 19 вересня 2019 року становить 119 гривень 72 копійки, належні ФОП ОСОБА_9 , однак, ОСОБА_7 хоч і виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охоронної компанії КБ «Лідер» та не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у приміщення.

Він же, 22 серпня 2019 року під час затримання в приміщенні магазину з продажу мобільних телефонів, що розташований по АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України представився та пред`явив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 .

У зв`язку з чим, 22 серпня 2019 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , у судовому засіданні використав, шляхом пред`явлення, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , що призвело до обрання запобіжного заходу іншій особі.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 .

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини справи, вирішує питання про проведення розгляду справи без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, цивільний позов ним не заявлено, викрадене майно останньому повернуто відповідно до зберігальної розписки, відтак приймаючи до уваги думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які вважали за можливе розгляд кримінального провадження провести без участі потерпілого, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження без його участі.

Під час роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_7 суті пред`явленого йому обвинувачення, судом встановлено, що останньому зрозуміле викладене в обвинувальному акті обвинувачення, в якому він визнав себе винним у повному обсязі і підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним кримінальних правопорушень, не оспорював їх та дав покази, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті. Щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, під час проведення судового засідання прокурор, в зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини та не оспорюванням обставин, які викладені в обвинувальному акті, звернувся до суду з клопотанням, з яким погодилися інші учасники судового провадження, про дослідження доказів у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим такі обставини визнаються та не оспорюються, при цьому добровільність його позиції не викликає сумнівів, роз`яснено обмеження права на оскарження в апеляційному порядку обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на що учасники судового провадження погодилися, в зв`язку з чим, у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, обмежившись лише дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду обвинувачений винуватим себе визнав повністю і підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети та способу вчинення ними кримінального правопорушення, не оспорював їх, щиро розкаявся та просив суворо його не карати

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Інші докази суду для дослідження не надавались, хоча суд роз`яснив учасникам розгляду справи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи.

Аналізуючи та оцінюючи покази обвинуваченого, суд вважає доведеним обвинувачення та правову кваліфікацію вчинених ним кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у приміщення та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд враховує визнання винуватості, його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням вчинення обвинуваченим незакінченого злочину, а також те, що майно, яке намагався викрасти обвинувачений потерпілому повернуте, відсутність будь-яких намірів обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, разом з тим, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не став та скоїв нові злочини, обтяжуючу обставину покарання, а саме рецидив злочину.

Відтак, враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання, яке буде достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді арешту за ч. 4 ст.358 КК України та у виді реального позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України з урахуванням приписів ч. 3 ст. 68 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування норм ст.69 КК України не встановлено.

Під час розгляду даного кримінального провадження міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась, тому і не підлягає вирішенню.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 відбуває покарання призначене вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, постановленим на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком суду і покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року, за яким строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховується з 26 жовтня 2019 року.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Враховуючи, що вищевказані кримінальні правопорушення ОСОБА_7 вчинив до постановлення відносно нього вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст.185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, із призначенням покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, відтак при призначенні остаточного покарання слід керуватись вимогами ч.4 ст. 70 КК України та призначати покарання за сукупністю злочинів з врахуванням відповідного вироку суду.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З врахуванням норми ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз в сумі 9106 (дев`ять тисяч сто шість) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Керуючись ст. 65, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України ст.ст.66, 67, 100, 119, 124, 370, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

- за ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 26 жовтня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 9106 (дев`ять тисяч сто шість) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Речові докази:

- гарнітуру марки «Htadset Utty UHS - 124», МР3 плеєр марки «ТОТО ТРS-03», музикальну колонку марки «JBL» моделі «СНАRGE 3», мобільний телефон марки «Lenovo Р70-А», мобільний телефон марки «NOMI i184», новий мобільний телефон марки «NOMI і144», мобільний телефон марки «Nокіа 3100», мобільний телефон марки «Nокіа 1110і», мобільний телефон марки «Nокіа 6020», мобільний телефон марки «Nокіа 3220», мобільний телефон марки «Nокіа 2300», мобільний телефон марки «Nокіа 6500с», мобільний телефон марки «Nокіа 3310», мобільний телефон марки «Nокіа 6700с-1», мобільний телефон марки «Nокіа 6220», мобільний телефон марки «Nокіа 130 РМ-1035», мобільний телефон марки «NОМІ і144», мобільний телефон марки «NОМІ NВ-184», мобільний телефон марки «Sigma Comfort 50», мобільний телефон марки «Sony Ericson С702», мобільний телефон марки «Кеnеksі Е1», мобільний телефон марки «Samsung GT-S5620 Monte», мобільний телефон марки «Samsung SGH-C200N», мобільний телефон марки «Samsung SGH -С140», навігатор марки «Garmin Nuvi 200», універсальну зарядку марки «Reddax RDX - 013», зарядний USB шнур марки «Х-САВLЕ Magnetics micro USB 360», зовнішню звукову USB карту марки «7.1 Channel Sound» - повернути потерпілому ОСОБА_9 , звільнивши його від зобов`язання по зберігальній розписці.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1