№ 1-кп/756/750/21
В И Р О К
іменем України

25 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичіва, Житомирської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 згідно договору про повну матеріальну відповідальність Э. DN-КП-2019-6990809 (12733651) від 29.05.2019 року, перебуваючи на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів відділення ПАТ КБ «Приват Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, відповідно до здійснюваних ним функціональних обов`язків у відповідності до Посадової інструкції спеціаліста з обслуговування клієнтів Э. DN-КП-2019-6990809 ( НОМЕР_1 ) від 29.05.2019 року (далі - Посадова інструкція), зокрема відповідно до п. 2.1, здійснював обслуговування клієнтів по продуктам та послугам, які знаходяться у продуктовій лінійці банку, що надавало останньому можливість доступу до рахунків клієнтів, яких він обслуговував в межах наданих повноважень.
05.08.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, та виконуючи обов`язки спеціаліста з обслуговування клієнтів, а саме ОСОБА_7 , який звернувся до останнього з проханням реалізувати йому продукт банку, а саме страховий поліс. Під час чого ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 про необхідність сплати коштів із банківської картки АТ КБ «Приват Банк», яка не була оформлена у ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого корисливого умислу спрямованого на привласнення коштів, ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 , про необхідність оформлення банківської картки АТ КБ «Приват Банк» для оплати страхового полісу та яку ОСОБА_7 у подальшому після здійснення оплати може залишити в банку для утилізації, на що ОСОБА_7 будучи впевненим в правомірності дій ОСОБА_6 , погодився на оформлення банківської картки АТ КБ «Приват Банк». Так, повідомивши ОСОБА_6 всі необхідні дані для оформлення банківської картки АТ КБ «Приват Банк» та здійснивши оплату з неї за придбання страхового полісу, ОСОБА_7 повернув банківську картку ОСОБА_6 для утилізації та покинув приміщення банку. ОСОБА_6 , цього ж дня, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, здійснив переоформлення картки на кредитну та збільшив кредитний ліміт, після чого здійснив авторизацію банківської картки № НОМЕР_2 через банкомат розташований у вищевказаному відділенні банку.
В подальшому, 16 серпня 2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел направлений на привласнення грошових коштів, здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 1200 гривень з рахунку банківської картки за № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_7 на рахунок банківської картки за № НОМЕР_3 оформленої на ім`я ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на привласнення коштів з рахунку банківської картки за № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_7 26 серпня 2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 80 гривень з рахунку банківської картки за № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_7 на рахунок банківської картки за № НОМЕР_3 оформленої на своє ім`я.
16 вересня 2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 , здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 480 гривень з рахунку банківської картки за № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_7 на рахунок банківської картки за № НОМЕР_3 оформленої на своє ім`я.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинив AT «КБ Приват Банк» збиток в сумі 1760 гривень, так як банк взяв на себе боргові зобов`язання ОСОБА_7 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення співробітником банку.

Крім цього, 16.09.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, та виконуючи обов`язки спеціаліста з обслуговування клієнтів, обслуговував ОСОБА_8 , а саме оформлював зняття депозиту з рахунку. Під час здійснення зазначеної операції, AT КБ «ПриватБанк» у вигляді лояльності здійснив нарахування на картковий рахунок за № НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 500 гривень. ОСОБА_6 , маючи доступ до операції за рахунком клієнта з метою реалізації умислу направленого на повторне привласнення коштів нарахованих на картковий рахунок за № НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 в розмірі 500 гривень, умисно не повідомив останньому про нарахування вказаної суми коштів на його рахунок. Після чого, цього ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 , з метою реалізації умислу направленого на повторне привласнення коштів здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 500 гривень із карткового рахунку за № НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 на рахунок банківської картки за № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_7 , яка була в безпосередньому користуванні ОСОБА_6 , розпорядившись коштами на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинив AT «КБ Приват Банк» збиток в сумі 500 гривень, так як банк взяв на себе боргові зобов`язання ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення співробітником банку.

Крім цього, 29.10.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, та виконуючи обов`язки спеціаліста з обслуговування клієнтів, обслуговував ОСОБА_9 , а саме здійснював операції щодо закриття банківської картки «Універсальна» за № НОМЕР_5 за мінуванням потреби у даній банківській картці. В ході обслуговування клієнта ОСОБА_9 у ОСОБА_6 виник умисел направлений на повторне привласнення коштів. Так, ОСОБА_6 відповідно до наданих повноважень, маючи право закривати та утилізувати банківські картки, через свій особистий кабінет збільшив кредитний ліміт банківської картки за № НОМЕР_5 зареєстрованої на ім`я ОСОБА_9 на суму 15 000 гривень та привласнив собі вказану банківську картку зареєстровану на ім`я ОСОБА_9 , розпорядившись коштами на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинив AT «КБ Приват Банк» збиток в сумі 15 000 гривень, так як банк взяв на себе боргові зобов`язання ОСОБА_9 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення співробітником банку.

Крім цього, 20.01.2010 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20-Б, та виконуючи обов`язки спеціаліста з обслуговування клієнтів, проводив обслуговування ОСОБА_10 , а саме оформив на її ім`я кредитну банківську картку за № НОМЕР_6 із лімітом в розмірі 5000 гривень. При цьому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел направленні' на повторне привласнення коштів, видав ОСОБА_10 кредитну банківську картку за № НОМЕР_6 зареєстровану на її ім`я із лімітом в 5000 тисяч гривень. Цього ж дня, ОСОБА_6 , через свій електронний кабінет здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 5000 гривень із рахунку кредитної банківської картки за № НОМЕР_6 зареєстрованої на ім`я ОСОБА_10 на рахунок банківської картки за № НОМЕР_3 зареєстрованої на ім`я ОСОБА_6 , після чого розпорядившись коштами останнього на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинив AT «КБ Приват Банк» збиток в сумі 5000 гривень, так як банк взяв на себе боргові зобов`язання ОСОБА_10 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення співробітником банку.
За таких обставин ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, яке перебувало у його віддані, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у повторному привласненні чужого майна, яке перебувало у його віддані, вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

28 вересня 2020 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_11 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_11 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, який, згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, який, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а саме покарання у виді обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 70, 75 КК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого подав заяву в якій повідомив, що не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 .
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_11 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 вересня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 з однієї сторони, обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_11 з іншої сторони.
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України.
Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права займатися певною діяльністю чи обіймати певні посади;
- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально - відповідальні посади на підприємствах в установах та організаціях усіх форм власності, строком на 1 рік.
Остаточну міру покарання ОСОБА_6 визначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати матеріально - відповідальні посади на підприємствах в установах та організаціях усіх форм власності, строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1