Справа № 527/1039/21
провадження № 1-кс/527/290/21
УХВАЛА
іменем України
03 червня 2021 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000233, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01 червня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000233, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 26 травня 2021 року близько 22.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись правомірно за адресою: м.Глобине, вул. Лялі Убийвовк, відкрито заволоділа грошовими коштами, які належали ОСОБА_6 , в розмірі 2000 грн., чим завдала майнову шкоду потерпілому.

01 червня 2021 року в ході огляду, який проводився в приміщенні ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 189, під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видала грошові кошти у розмірі 2000 грн., номіналом по 500 грн. кожна купюра у кількості 4 шт., а саме: купюра №1 ФБ 4382754, купюра №2 ВВ 8123828, купюра №3 ГК 4681696, купюра №4 ЛД 7802372, які вона відкрито викрала у ОСОБА_6 . Під час огляду було вилучено грошові кошти, запаковані в прозорий поліетиленовий пакет, зав`язаний ниткою білого кольору та опечатано печаткою ВП №1 Кременчуцького РУП з пояснювальним текстом, з підписами понятих, особи у якої вилучалися дані грошові кошти, та слідчим.

01 червня 2021 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, внесене та зареєстроване до ЄРДР за № №0000233.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені в ході огляду добровільно видані предмети являються тимчасово вилученим майном, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Посилаючись на викладене, слідчий просив накласти арешт на вилучене 01 червня 2021 року майно, добровільно видане ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у розмірі 2000 грн., номіналом по 500 грн. кожна купюра у кількості 4 шт., а саме: купюра №1 ФБ 4382754, купюра №2 ВВ 8123828, купюра №3 ГК 4681696, купюра №4 ЛД 7802372, які вона відкрито викрала у ОСОБА_6 з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання. Місцем зберігання речових доказів визначити кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував.
Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання ( а.с. 1-7), дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучені 01 червня 2021 року грошові кошти у розмірі 2000 грн., номіналом по 500 грн. кожна купюра у кількості 4 шт., а саме: купюра №1 ФБ 4382754, купюра №2 ВВ 8123828, купюра №3 ГК 4681696, купюра №4 ЛД 7802372, набули статусу тимчасово вилученого майна, визнані та залучені до кримінального провадження речовими доказами.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000233, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 01 червня 2021 року у ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у розмірі 2000 грн., номіналом по 500 грн. кожна купюра у кількості 4 шт.: купюра №1 ФБ 4382754, купюра №2 ВВ 8123828, купюра №3 ГК 4681696, купюра №4 ЛД 7802372, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаним майном, із залишенням в кімнаті речових доказів відділу поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській областіза адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1