Справа № 368/415/21
Провадження № 1-в/368/64/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колоніа (№115) погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Львівської області, Нестерівський район, с.Куликів та жителю до засудження Київська область, смт.Гостомель,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 23.10.2019 року за ст. ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на1 рік.
Початок строку покарання: 29 квітня 2020року.

Кінець строку покарання: 29 квітня 2023 року.

1/3 строку покарання: 29 квітня 2021 року.

Із клопотання вбачається, що засуджений, відбуваючи покарання у ДУ«Кагарлицька виправна колонії (№115)» , добре працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку має від адміністрації установи 2 заохочення, дисциплінарних стягнень не має.

В судовому засіданні представник колонії та засуджений клопотання підтримали.

Прокурор проти заявленого клопотання не заперечив.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Частинами 3 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, а також за необережний тяжкий злочин.
Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Підстава для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після якого можлива заміна покарання більш м`яким.
Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26 04 2002 року, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Обмірковуючи вказане клопотання, заслухавши представника ДП Кагарлицька виправна колонія (№115) Київської області, засудженого ОСОБА_4 , висновок прокурора про задовлення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення.

Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній, за період перебування в ДУ Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, характеризується позитивно, вимог режиму утримання не порушував. Дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. До праці ставився сумлінно, чесно виконував свої трудові обов`язки, за що 2 рази був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не мав. Дбайливо ставився до майна установи і предметів , якими користувався у роботі та побуті, здійснював за ними належний догляд. Виконував роботи із самообслуговування. Не допускав порушень вимог правил пожежної безпеки та правил безпеки праці. У скоєному злочині розкаявся,вирішив питання працевлаштування

Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.
Станом на 29 квітня 2021 року відбув 1/3 частину строку покарання.

Таким чином, суд вважає, що засуджений став на шлях виправлення, відносно нього, може бути застосовано ст. 82 КК України щодо основного покарання у виді позбавлення волі і йому слід замінити невідбуту частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на виправні роботи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання задоволити.

ОСОБА_4 , за вироком Миргородського міськрайсуду Полтавської області від 23.10.2019 року замінити невідбуту частину строку основного покарання у виді 1 року 325 днів позбавлення волі на 1 рік 325 днів виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1 .