Справа №345/3316/21
Провадження № 1-кс/345/884/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2021 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вище вказаною скаргою.
Скаргу мотивує тим, що 14.07.2021 в канцелярії Калуського відділу поліції була зареєстрована його заява про вчинення злочину державним виконавцем Калуського МРВ ДВС ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним штампом. В даному повідомленні про злочин він просив начальника СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 зареєструвати заяву про кримінальне правопорушення, вчинене державним виконавцем ОСОБА_4 , у ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Певний час він не міг отримати відомості про розгляд його повідомлення про злочин і лише 30.07.2021 його було повідомлено, що його заява всупереч приписів КПК України, не зареєстрована в ЄРДР, а в журналі реєстрацій ІТС ІПНП за №7285 від 14.07.2021. В даних обставинах він вважає прояв бездіяльності начальника слідчого відділення, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Станом на день подання скарги до суду, ухвала суду від 14.06.2021, згідно якої його скарга на бездіяльність державного виконавця Калуського МРВ ДВС ОСОБА_4 була задоволена та визнано бездіяльність даного державного виконавця, а також зобов`язано його надати довідку про стан виконавчого провадження, не виконана, скаржником не отримано довідку про стан виконавчого провадження, що є службовим злочином.
Тому просить визнати бездіяльність начальника слідчого відділення Калуського РВП ГУНП ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні повідомлення про злочин в ЄРДР та зобов`язати начальника СВ Калуського РВП ГУНП внести відомості про вчинення злочину, згідно повідомлення про злочин та видати йому як заявнику копію витягу про внесення відомостей про ЄРДР.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що скаргу підтримує з наведених в ній підстав, просить задоволити, а розгляд скарги просить проводити у його відсутності.
Начальник СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду скарги.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, частиною 1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, враховуючи, що вищевказані відомості про вчинення злочину вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв про повідомлення про злочин, то необхідно прийти до висновку, що вищевказана заява також повинна містити дані про короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що обставини, викладені в заяві про повідомлення про злочин повинні бути такими, що свідчать про наявність вчиненого злочину, містять посилання на певні ознаки злочину та дають можливість встановити його попередню кваліфікацію.

Виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, слідчий суддя вважає, що не підлягають реєстрації заяви про повідомлення про злочин, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 , враховуючи те, що начальником слідчого відділення Калуського РВП ГУНП ОСОБА_5 не було внесено відомості про злочин за його заявою від 14.07.2021, звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділення, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин в ЄРДР.

Як вбачається із заяви про вчинення злочину , ОСОБА_3 звернувся до Калуського РВП ГУНП із заявою про вчинення державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, в зв`язку з умисним невиконанням ухвали Калуського міськрайонного суду від 14.06.2021.

Ч. 1 ст. 382 КК України передбачена відповідальність за умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.382 КК України відповідальність настає за ті самі дії, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення . Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Однак, у даній заяві скаржником не наведено жодних фактів та доказів про вчинення кримінального правопорушення, зазначено виключно власні міркування та припущення.

Варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, до скарги не долучено підтверджень того, що заява скаржника про вчинення злочину дійсно подавалась до Калуського РВП ГУНП та 14.07.2021 була зареєстрована в канцелярії відділу поліції , на що посилається скаржник в своїй скарзі, оскільки на доданій до скарги заяві про вчинення злочину відсутня будь-яка відмітка канцелярії Калуського РВП ГУНП про реєстрацію зазначеної заяви 14.07.2021.

Також скаржником не долучено і підтверджень того, що його заява про злочин була зареєстрована в журналі реєстрацій ІТС ІПНП за № 7285 від 14.07.2021, а не в ЄРДР, про що зазначається в поданій скарзі.

Таких підтверджень не здобуто і в судовому засіданні.

Посилання скаржника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, так як така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено о 09.30 годин 12.08.2021.

Слідчий суддя :