Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, не працюючого, не одруженого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
04 травня 2018 року близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 , розташованому в АДРЕСА_2 , виявив в кухні будинку мобільний телефон марки «Flay FF243» та настільну електричну плиту марки «Mario», що належить ОСОБА_4 , які вирішив умисно таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, впевнившись, що в приміщенні будинку нікого немає та за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, ОСОБА_5 зайшов в кухню, де зі столу умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Flay FF243», без сім-карки, вартістю 489 грн. 18 коп. та настільну електричну плиту марки «Mario», вартістю 500 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 989 грн. 18 коп.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час судового розгляду ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, посилаючись на те, що вчинив кримінальний проступок вперше, щиро покаявся у вчиненні та відшкодував заподіяну шкоду.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив і висловив думку про наявність підстав для його задоволення. Потерпіла підтвердила факт відшкодування заподіяної їй школи, проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закриття провадження на підставі положень статті 45 КК України не заперечила.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, розкаявся у вчиненні правопорушення, а завдана правопорушенням шкода відшкодована, що підтвердила потерпіла.
Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Розглянувши клопотання та вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.
Статтею 126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
А тому, звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку дійовим каяттям, суд стягує з нього на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 1144 грн.
Керуючись статтею 45 КК України, статтями 100, 124, 126, 284, 286, 369-372 КПК України, суд, -
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 185 КК України, на підставі статті 45 КК України - в зв`язку дійовим каяттям.
Кримінальне провадження закрити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. витрат на проведення експертизи.
Визнані речовими доказами коробку від мобільного телефону марки «Flay» із гарантійним талоном та коробку від електричної настільної плити із гарантійним талоном, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження та в кімнаті зберігання речових доказів, після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Головуючий ОСОБА_1