Справа № 643/40/21
Провадження № 1-кп/643/2/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
провівши в залі Московського районного суду м. Харкова відкрите судове засідання на підставі обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 10 жовтня 2020 року та № 0001362 від 27 жовтня 2020 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуваючого в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа № 643/40/21 на підставі обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні запобіжного заходу та які продовжують існувати. Крім цього, просив судовий розгляд відкласти через неявку всіх учасників провадження.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлені клопотання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просили зменшити розмір застави.
Законний представник потерпілого не заперечувала проти клопотань прокурора, просила їх задовольнити.
Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши прокурорів, обвинуваченого, захисника, законного представника потерпілого, вивчивши обвинувальний акт, суд встановив таке.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова (справа № 643/17459/20, провадження № 1-кс/643/4656/20) від 16 листопада 2020 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено суму застави у розмірі 168160,00 грн., роз`яснено порядок її внесення.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 11 березня 2021 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти вплив на свідків та потерпілих, а також вчиняти інші злочини.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні вказаних злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.
При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкримінований злочин, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, жоден зі свідків не допитаний, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, ОСОБА_5 як особистість характеризується наступним чином: не одружений, зареєстрованого місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і знову обвинувачується, в тому числі, у вчиненні злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Зазначені обставини вказують на відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 , його стійку антисоціальну направленість, небажання стати на шлях виправлення та безсумнівно доводять ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень в майбутньому, а також переховування від органів досудового розслідування та суду, так як в минулому ОСОБА_5 відбував покарання у місцях позбавлення волі, обізнаний у його невідворотності.
Що стосується клопотання ОСОБА_5 щодо зменшення розміру застави, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення її розміру, оскільки стороною захисту не доведено доказами, що вказана сума є непомірно великою для обвинуваченого, а також не доведено інших обставин, передбачених ч. 4 ст. 182 КПК України для зменшення розміру застави.
Крім цього, наряду з положеннями ст. 182, 183 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Однак, на теперішній час існування ризиків, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують мати місце та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, що мають вагоме значення для вирішення цього питання, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, шляхом зменшення розміру застави є неможливим і продовжує ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в цьому конкретному випадку суд вважає, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Зважаючи, що 11 березня 2021 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до зазначеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року включно.
Крім цього, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про відкладення судового розгляду для повторного виклику потерпілих слід задовольнити.
Керуючись ст. 107, 110, 331, 369 - 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 29 квітня 2021 року включно.
Відкласти судове засідання на 24 березня 2021 року о 13:45 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Роз`яснити, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1