Ухвала

Іменем України
26 травня 2021 року

м. Київ
справа №304/462/19
провадження №51-2165ск21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Перечинського районного суду від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Перечинського районного суду від 25 червня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 січня 2021 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
На вирок місцевого суду потерпіла подала касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Потерпіла ОСОБА_4 повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунула.
Як касаційний суд вказував в ухвалі від 28 квітня 2021 року, згідно ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Проте при повторному зверненні потерпіла просить суд задовольнити її апеляційну скаргу в Закарпатському апеляційному суді, що не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, визначеними ст. 436 КПК.
У повторно поданій касаційній скарзі потерпіла посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість і просить суд змінити вирок місцевого суду шляхом призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 164 КК. Однак ця вимога також не узгоджується із повноваженнями суду касаційної інстанції, на що суд вказував в ухвалі про залишення первинно поданої касаційної скарги без руху. Також потерпілою не наведено доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК.
Крім того, до скарги знову не додано копії вироку місцевого суду та не долучено її копій з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілій на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Перечинського районного суду від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3