Справа № 129/2674/20
Провадження по справі № 1-кп/129/301/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Гайсині кримінальну справу (кримінальне провадження) № 0000107 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсішки, Христинівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на своєму утриманні нікого немає, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, несудимого, -
в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
Установив:
Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія 2-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 11, 16, 126, 127, 128, 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень Військової присяги, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби, з метою тимчасового ухилення від військової служби не з`явився вчасно о 08 год. 30 хв. 09.07.2020 року на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого проживання за адресою, - АДРЕСА_1 , до 05.10.2020 року, - часу його добровільного прибуття до військової прокуратури Вінницького гарнізону.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , умисно, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість для своєчасного прибуття до місця проходження військової служби, з метою тимчасового ухилення від військової служби не з`явився вчасно о 08 год. 30 хв. 09.07.2020 року на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого проживання за адресою, - АДРЕСА_1 , до 05.10.2020 року, - часу його добровільного прибуття до військової прокуратури Вінницького гарнізону.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами враховує його щире каяття, його активне сприяння у розкритті злочину, відсутність судимості, відсутності матеріальних збитків.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, характеризується посередньо, є несудимим, одружений, має власну сім`ю.
Зазначені обставини у своїй сукупності суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши йому більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді арешту із відбуванням покарання на гауптвахті.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.
Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді арешту із відбуванням покарання на гауптвахті із строком 3 (три) місяці.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя: