Справа № 354/594/21
Провадження № 1-кп/354/61/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 16 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2017 року за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 21.10.2020 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна(грабіж).

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2017 року за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та в період незнятої та непогашеної судимості вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 16.01.2021 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи на території автобусної зупинки по вул. Свободи в м. Яремче Івано-Франківської області обвинувачений ОСОБА_3 маючи на меті вчинити відкрите заволодіння чужим майном, увійшов у приміщення магазину «Міні-Маркет», що за адресою вул. Свободи, 234А у м. Яремче Івано-Франківської області, де умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, повторно, відкрито викрав із-за прилавка даного магазину належний продавцю ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG J320H» в корпусі чорного кольору вартістю 1067,00 гривень із синтетичним прозорим чохлом вартістю 35,00 гривень та сім-картами мобільного оператора «Київстар» із номером телефону НОМЕР_1 вартістю 100,00 гривень і мобільного оператора «Vodafone» із номером телефону НОМЕР_2 вартістю 100,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1302,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що 16.01.2021 року близько 11 год. 30 хв. приїхав із ГК «Буковель», де тимчасово працював, у м. Яремче Івано-Франківської області. Оскільки за місцем роботи із ним не розрахувались, він не мав коштів, щоб доїхати додому, а тому перебуваючи на території автобусної зупинки по вул. Свободи в м. Яремче Івано-Франківської області, зайшов у приміщення магазину «Міні-Маркет», де сказав продавцю магазину віддати йому гроші. Продавець відмовилась надати йому грошові кошти, і тоді він відкрито викрав із-за прилавка мобільний телефон марки «SAMSUNG», з яким покинув приміщення даного магазину, однак був затриманий невідомим чоловіком, а в подальшому прибули працівники поліції, які вилучили у нього викрадений телефон. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, врахувати, що завдана шкода повністю відшкодована, а також стан його здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій вказала, що просить справу розглядати у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдана шкода їй повністю відшкодована. Відносно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, неодружений, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно з обвинувальним актом обтяжуючою обставиною визнано рецидив злочину.

Водночас, на думку суду, стороною обвинувачення безпідставно віднесено до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 рецидив злочину.

За приписами ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Відповідно до абзацу 2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04 червня 2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Згідно зі ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Поняття рецидиву наводиться кримінальним законом у ст. 34 КК України й визначається як вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Обвинувачений вчинив новий злочин, будучи раніше засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2017 року за ч.2 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення вчинення злочину обвинуваченим повторно враховано при кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, стороною обвинувачення враховано, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому - рецидив злочинів, всупереч вимогам закону.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на вказану обставину, яка обтяжує покарання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №40/2021 від 22.02.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин(канабіноїдів, амфетамінів, опіоїдів), синдром залежності. На період часу, який відноситься до інкримінованого йому злочину, обвинувачений перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Із врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий умисний злочин, маючи незняті та непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та про його підвищену небезпеку для суспільства як особи, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є неможливим та вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній-тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох)років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 16 січня 2021 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2021 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-CD-R диск на якому містяться відеофайли із вчиненням ОСОБА_3 грабежу продавця магазину «Міні-Маркет» ОСОБА_6 -зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «SAMSUNG J320H» в корпусі чорного кольору вартістю із синтетичним прозорим чохлом та сім-картами мобільного оператора «Київстар» із номером телефону НОМЕР_1 та мобільного оператора «Vodafone» із номером телефону НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 -повернути останній як законному володільцю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати: за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-25/714-ТВ від 25.01.2021 року у сумі 653(шістсот п"ятдесят три) гривні 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1