справа № 197/1254/20
провадження № 1-в/197/1/21
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
25 лютого 2021 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи

відбування покарань: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник установи відбування покарань підтримав подання.

Захисник, засуджений просили задовольнити подання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

З наданого суду подання та матеріалів випливає, що:
ОСОБА_6 засуджено 05.06.2009 року Апеляційним судом Миколаївської області за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 187 ч. 4, 70 КК України до 14 років позбавлення волі; згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2018 року невідбуту частину покарання замінено на більш м`яке обмеження волі.
Злочини, за вчинення яких засуджений відбуває покарання, віднесені до особливо тяжких.
Початок строку відбування покарання 22.11.2008 року.

Станом на 25.02.2021 року не відбута частина покарання засудженого складає 09 місяців 24 дні.

З 18.12.2018 року й до тепер відбуває покарання у Державній установі «Широківський виправний центр (№ 75)».

Ухвалами Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2019 року, 17.10.2019 року засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Згідно розписок від 2009 року потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали від матері засудженого відшкодування шкоди, заподіяної останнім в сумі 20000 грн та 20500 грн відповідно. В судовому засіданні захисник зазначив, що відшкодування здійснене за рахунок коштів матері засудженого. Підписи осіб не засвідчено.
Суду надано Свідоцтво про народження ОСОБА_9 , 2008 року народження, де в графі «батько» зазначений засуджений. Шлюб між засудженим та матір`ю дитини розірвано. Докази того, що засуджений не позбавлений батьківських прав щодо цієї дитини, суду не надано.
Суд враховує вищевикладене, а також те, що засуджений має 8 заохочень (одне зяких є зняттям стягнення), 3 стягнення, які зняті, погашені.
Також мали місце 3 порушення режиму відбування покарань 18.05.2017 року, 30.05.2017 року, 15.03.2018 року, що підтверджується копіями відповідних постанов про накладення стягнення і проведення профбесід.
Отже, заохочення не носять системний характер.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 395, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_10