Провадження № 1-кс/761/792/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про повернення застави,
В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_4 про повернення застави, відповідно до якої заявник просить повернути грошові кошти, сплачені ОСОБА_4 в якості застави в сумі 68 820 грн, внесені відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2013 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 13.04.2013 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України.

Заява мотивована тими обставинами, що ОСОБА_4 відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2013 внесено 16.12.2013 та 17.12.2013 вказані грошові кошти на депозитний рахунок суду.

04.06.2020 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт з додатками у зазначеному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України направлено прокурору Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області. При цьому, питання повернення застави при ухваленні рішення судом не вирішувалося.

Заявник та представник заявника у судовому засіданні підтримали доводи заяви, просили задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення вказаної заяви, вказавши, що ухвала суду про повернення обвинувального акта оскаржується в суді апеляційної інстанції, з огляду на що у слідчого судді відсутні повноваження для вирішення такої заяви.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку сторін, вважаю, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів заяви, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2013 у справі 761/33084/13-к у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000937 від 13.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі шістдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 68 820 грн та покладено на нього обов`язки строком до 04.02.2014.
Визначений ухвалою суду розмір застави внесено ОСОБА_4 16 та 17 грудня 2013 року, що підтверджується відповідними квитанціями.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2014 у справі 761/3183/14-к у вказаному кримінальному провадженні, продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 04.04.2014.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2014 у справі 761/9533/14-к у вказаному кримінальному провадженні, продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 04.05.2014.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2014 у справі 761/12795/14-к залишено без задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області про продовження строків дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 .
Разом з тим, з доданих до заяви матеріалів вбачається, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000937 від 13.04.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, прокурору Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
Відповідно до копії апеляційної скарги, наданої прокурором та інформації щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020, якою повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, наразі оскаржена до Київського апеляційного суду.
З наведеного вище вбачається, що матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000937 від 13.04.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, були скеровані з обвинувальним актом до суду та ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні прокурору Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області. Наразі вказана ухвала є предметом апеляційного перегляду.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

За змістом приписів ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Водночас, заява про повернення застави подана слідчому судді в кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому закінчено та обвинувальний акт повернуто ухвалою суду прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК, та відповідна ухвала наразі є предметом апеляційного перегляду, а тому відсутні підстави вважати, що здійснюється досудове розслідування, а компетенція слідчого судді поширюється лише на стадію досудового розслідування, яке, відповідно до положення пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Тобто, вирішення вказаної заяви не належить до повноважень слідчого судді.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що положеннями ч.11 ст. 182 КПК України визначено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. Аналіз положень ст. ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає можливість зробити висновок, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч.5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, у тому числі застава, обмеженого строку дії не мають й діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
За урахуванням вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави для повернення застави, а тому відмовляє в задоволенні поданої заяви.
Керуючись статтями 3, 9, 26, 182, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про повернення застави - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1