В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/882/19

Провадження № 1-кп/348/73/21

25 березня 2021 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 за обвинувальним актом від 26.04.2019 щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів та утримання дитини (аліментів).

Кримінальне правпорушення ним вчинені при наступних обставинах.

Згідно виконавчого листа №0907/13017/2012 виданого Івано-Франківським міським судом 10 грудня 2012 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_7 на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати згідно рішення суду з 20.08.2012.

22.01.2013 Надвірнянським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 36123557 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.10.2012.

Проте, ОСОБА_5 , маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_7 на утримання однієї неповнолітньої дитини, будучи належним чином повідомленим державним виконавцем про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, у Надвірнянський відділ державної виконавчої служби на виклики не з`являється, на попередження державного виконавця про настання кримінальної відповідальності не реагує, аліменти добровільно не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за період часу з 20 серпня 2012 року по 01 квітня 2019 року в розмірі 44400,00 грн., яка сукупно становить суму виплат, більшу ніж сума виплат за відповідних платежів за три місяці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що згідно виконавчого листа 0907/13017/2012 виданого Івано-Франківським міським судом 10 грудня 2012 року, він зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_7 на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 20.08.2012.

Із вказаним рішенням суду про стягнення аліментів він був ознайомлений. Також він був повідомленим державним виконавцем про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак у зв`язку з скрутним матеріальним становищем вчасно не сплачував аліменти на утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість. Він працює по тимчасових заробітках, не має постійного місця праці, тому не мав можливості сплачувати аліменти. Надалі буде своєчасно сплачувати кошти на утримання дитини. На даний час заборгованість по аліментах сплачено.

У вчиненому розкаявся і запевнив суд, що подібного більше не повторить.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченим заборгованіть по аліментах сплачено. Просить призначити обвинуваченому покарання згідно закону.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів та утримання дитини (аліментів), кваліфіковані вірно.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, на утриманні знаходиться одна неповнолітня дитина, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом та давав послідовні визнавальні показання.

Обставин, які б обтяжували вину обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, складеного 18.02.2020, беручи до уваги інформацію про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинувачуваного ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не ставить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 68-69).
Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини справи та думку потерпілої відносно покарання, яка просить призначити обвинуваченому покарання згідно закону, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частино КК України у виді громадських робіт.

На думку суду призначене покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1