Справа № 584/171/18
Провадження №1-кп/584/95/21
УХВАЛА

06.05.2021 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000462 від 28 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

встановив:

У провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

У підготовчому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 10 травня 2021 року, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, на думку прокурора відсутні, він просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 29 грудня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, і ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2021 року строк тримання під вартою продовжено до 10 травня 2021 року.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового розгляду має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ч.1 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тобто відповідно до ст.12 КК України зазначений злочин є тяжким злочином,

Обвинувачений перебуває під вартою з 28 грудня 2017 року, тобто понад три роки і чотири місяці.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 29 грудня 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, який продовжено ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 22 лютого 2018 року, потім - ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 13 квітня 2018 року, ухвалою Харківського апеляційного суду від 6 жовтня 2020 року, ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 23 листопада 2020 року, ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 березня 2021 року.

При цьому суди посилались як на підставу продовження тримання під вартою на тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі визнання його винним, та на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на свідків, чи вчинити новий злочин.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Сіренко та інші проти України», «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії», «Харченко проти України» акцентує увагу на тому, що для виправдання тривалості тримання особи під вартою державні органи мають оцінювати конкретні факти та розглядати можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою. При цьому ЄСПЛ зазначає, що тяжкість висунутих проти особи обвинувачень і ризик її переховування або перешкоджання відповідному розслідуванню, указані як підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є достатніми при багаторазовому продовженні такого заходу, оскільки з плином часу тривале тримання особи під вартою вимагає додаткового обґрунтування, належного аналізу фактів щодо того, чи є такий запобіжний захід необхідний за цих обставин на відповідній стадії провадження.

Разом з тим, ЄСПЛ зазначає, що суди своїми рішеннями повинні забезпечувати не тільки права особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, а й високі стандарти охоронюваних загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає більшої суворості в оцінці порушень суспільних цінностей.

Як повідомив обвинувачений, місце реєстрації не є місцем його постійного проживання, він має родичів, які мають можливість надати йому матеріальну допомогу, не заперечував, що відносно нього Буринським районним судом Сумської області на даний час розглядається кримінальне провадження за ч.2 ст.345 КК України.

Таким чином, з огляду на тривалий строк перебування обвинуваченого під вартою, який перевищує мінімальний термін покарання, визначений санкцією ч.1 ст.187 КК України, можна дійти висновку, що ризик його переховування від суду дещо зменшився.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів і на даний час на розгляді Буринського районного суду Сумської області перебуває інше кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст.345 КК України, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим нового злочину є актуальним, як і ризик впливу на свідків.

Враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження сталих соціальних зв`язків обвинуваченого, наявності у нього постійного місця проживання та джерел доходу, хоча обвинувачений і зазначав у своїх поясненнях про наявність у нього родичів, які можуть надати матеріальну допомогу, та бажання займатися суспільно-корисною працею, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, внесення якої у такому розмірі, на переконання суду, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, в силу п.2 ч.5 cт.182 КПК України розмір застави, внесення якої буде достатнім для звільнення з-під варти, слід визначити в сумі 113500 грн., з покладенням на нього в разі звільнення обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, суд

ухвалив:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів з 10 год. 00 хв. 6 травня 2021 року по 10 год. 00 хв. 3 липня 2021 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в разі внесення застави в розмірі 113500 грн. (сто тринадцять тисяч п`ятсот гривень), з покладенням на нього в цьому випадку на цей же строк таких обов`язків:

- прибувати до прокурора кожної середи щотижня;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі звільнення з-під варти він зобов`язаний виконувати покладені на нього судом обов`язки, невиконання яких тягне за собою звернення суми застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.

Розгляд справи відкласти на 15 год. 00 хв. 19 травня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1