Ухвала
Іменем України

31 травня 2021 року

м. Київ
Справа № 357/5629/19
Провадження № 51-2676 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт Градизьк Глобинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та мешканця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 386 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачувалися у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України, а ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 386 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2020 року задоволено клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Кримінальне провадження № 0000367 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 386 КК України та ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 386 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що суди дійшли необґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, оскільки моментом закінчення досудового розслідування є повідомлення підозрюваного, його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що було зроблено слідчим 22 лютого 2019 року, тобто в межах строку досудового розслідування. Обвинувальний акт було складено і затверджено прокурором 26 квітня 2019 року після ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження, тобто також в межах строку досудового розслідування. Також прокурор вказує, що досудове розслідування, на його думку, є завершеним з моменту затвердження обвинувального акта, а не з моменту направлення його до суду.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Судом першої інстанції було встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення № 0000367 внесені до ЄРДР 19 жовтня 2018 року.

26 жовтня 2018 року слідчим у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а 29 листопада 2018 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, які було погоджено прокурором та в порядку ст. 278 КК України вручено зазначеним особам. З цього часу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули статусу підозрюваних та їм було роз`яснено їхні права.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 4 місяців, тобто до 26 лютого 2019 року. У подальшому даний строк не продовжувався.

22 лютого 2019 року обвинуваченими та їхніми захисниками було отримано повідомлення про завершення досудового розслідування та в порядку ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 25 квітня 2019 року.

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000367 був складений слідчим та затверджений прокурором 26 квітня 2019 року, тобто у межах строку досудового розслідування, і відповідно до вказаних вище положень закону, мав бути направлений до суду не пізніше 29 квітня 2019 року, проте був направлений до суду лише 20 травня 2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або з вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

У Параграфі 1 Глави 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування, однією з яких відповідно до положень ст. 283 КПК України є звернення до суду з обвинувальним актом.

При цьому закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особамвідповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 лютого 2021 року (справа № 344/6630/17)

Враховуючи викладене, твердження прокурора у касаційній скарзі про те, що досудове розслідування є закінченим з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України чи з моменту затвердження прокурором обвинувального акта, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, які здебільшого є аналогічними доводам касаційної скарги, та із зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення залишив обґрунтовано апеляційну скаргу прокурора без задоволення, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогамст. 419 КПКУкраїни.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та доданих до неї матеріалів не убачається підстав для її задоволення, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3