1Справа № 335/9546/20 1-кс/335/5024/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянув судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в рамках кримінального провадження № 0000279 від 17.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2020 року справа № 335/9546/20 провадження 1-кс/335/4929/2020 в рамках кримінального провадження № 0000279 від 17.07.2020 року на грошові кошти в сумі 35 300 доларів США купюрами по 100 доларів США, вилучені під час обшуку 20.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані грошові кошти були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку 20.11.2020 року.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що слідчим не надано достатніх доказів про отримання арештованого майна, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слідчим не надано доказів до клопотання на підтвердження того, що грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку у домоволодінні, що належить ОСОБА_3 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Тому застосування арешту майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є необґрунтованим. Розгляд клопотання про арешт грошових коштів здійснювався за відсутністю власника майна ОСОБА_3 та його представника, а тому власник майна не мав можливості надати відповідні докази на спростування доводів клопотання слідчого про арешт майна.

У зв`язку з викладеним заявник вважав відсутніми підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що належить ОСОБА_3 .

Тому вважає, що існують передбачені законом підстави для скасування арешту майна.

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначає, що не погоджується з доводами слідчого про те, що вилучені грошові кошти отримані ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вказані доводи слідчого на думку заявника є необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами кримінального провадження.

Заявник стверджує, що ОСОБА_3 ніякого відношення до вилучених під час обшуку речовин рослинного походження не має, на підтвердження вказаних обставин посилається на покази свідка ОСОБА_5 .

Також заявник зазначає, що розгляд клопотання про арешт грошових коштів здійснювався за відсутністю власника майна ОСОБА_3 та його представника, а тому власник майна не мав можливості надати відповідні докази на спростування доводів клопотання слідчого про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, на адресу слідчого судді надав заяву про відкладення судового засідання по розгляду клопотання у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання, оскільки перебуває у відрядженні.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядається слідчим суддею не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Враховуючи вимоги ст. 174 КПК України щодо строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, а також те, що відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000279 від 17.07.2020 року, окрім слідчого ОСОБА_6 , досудове розслідування кримінального провадження здійснюється слідчими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про не можливість яких прибути у судове засідання стороною обвинувачення не зазначено, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності слідчого.

Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали.
Заслухавши пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , допитавши за клопотанням заявника свідка ОСОБА_5 , вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла інформація з УКР ГУНП в Запорізькій області про те, що невстановлена група осіб на території м. Запоріжжя та Запорізької області займається незаконним зберіганням з метою збуту наркотичних та психотропних речовин.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що у володінні ОСОБА_3 , у власності знаходиться будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у формі приватної власності належить ОСОБА_3 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 20.11.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Запорізька, буд. 58, було проведено санкціонований обшук, в ході вказаного обшуку вилучено майно, детальний перелік якого зазначено у протоколі обшуку від 20.11.2020 року, в тому числі вилучені грошові кошти в сумі 35 300 доларів США купюрами по 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 року, клопотання слідчого про арешт майна задоволено, та накладено арешт на майно, яке вилучене 20.11.2020 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 35 300 доларів США купюрами по 100 доларів США.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна, були достатні підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та арешт на вилучене майно накладено відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому, розгляд клопотання про арешт майна проведено за відсутності власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Правові підстави для накладення арешту на майно визначені ст. 170 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності скасування арешту на особу, що подала таке клопотання.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати таке: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В своєму клопотанні про накладення арешту на майно слідчий зазначав, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за № 0000279 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Частинами 1,2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, у судове засідання для розгляду поданого адвокатом клопотання, не з`явився, доводи заявника про те, що вилучені грошові кошти не мають будь якого відношення до кримінального провадження не спростував.
Речовими доказами, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В той же час, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що грошові кошти, вилучені під час проведення 20.11.2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
В клопотанні міститься формальне посилання на те, що вилучені грошові кошти, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, проте, конкретно не зазначено, яке саме доказове значення мають вилучені грошові кошти, відсутні будь які данні, що вказані грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, з огляду на правову кваліфікацію правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Тобто, клопотання слідчого, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.
Слідчий суддя звертає увагу і на те, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 року, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, обладнання для їх виготовлення, вогнепальної зброї. Як слідує з протоколу обшуку від 20.11.2020 року, під час обшуку домоволодіння ОСОБА_3 вилученні речовини рослинного походження.
В судовому засіданні за клопотанням представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 допитано свідка ОСОБА_5 (в присутності його адвоката ОСОБА_14 ). Свідок ОСОБА_5 надав пояснення про те, що вилучені під час обшуку 20.11.2020 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , речовини рослинного походження належать саме йому, оскільки він на передодні обшуку зі згоди ОСОБА_3 , залишився ночувати у його домоволодінні, та з собою привіз наркотичні речовини. Проте коли приїхали працівники поліції у домоволодіння ОСОБА_3 він злякався та втік. На теперішній час він добровільно повідомив до правоохоронних органів про вчинене ним кримінальне правопорушення.

В свою чергу, слідчим належним чином не обґрунтовано, яке відношення до даного провадження має ОСОБА_3 , з урахуванням його процесуального статусу свідка, що слідує з долученої адвокатом ОСОБА_4 до матеріалів провадження повістки про виклик ОСОБА_3 до слідчого на допит у якості свідка.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи із засад кримінального провадження змагальності та диспозитивності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду клопотання слідчим не спростовано належними та допустимими доказами доводи заявника про те, що вилучені 20.11.2020 року грошові кошти у ОСОБА_3 не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вказані обставини свідчать про те, що належних доказів доцільності подальшого утримання майна органом досудового розслідування не доведено.
Твердження слідчого про те, що вилучене майно є доказом правопорушення, яке розслідується у даному провадженні - за ч. 2 ст. 307 КК України, на думку слідчого судді, спростовано заявником під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.
З огляду на викладене, доводи представника власника арештованого майна, викладені під час судового розгляду, є слушними.
В ході розгляду зазначеного клопотання стороною обвинувачення не доведено, що означене заявником майно, зокрема грошові кошти отримані ОСОБА_3 в ході вчинення кримінального правопорушення, з огляду на фабулу кримінального правопорушення викладену у ЄРДР та з огляду на те, що жодній особі у цьому провадженні про підозру не повідомлено,не спростовані доводи представника ОСОБА_3 про те, що вказані грошові кошти є його власністю та мають законне джерело походження.

При вирішенні клопотання заявника, слідчий суддя зобов`язаний виходити із засад розумності, співмірності та доведенні обставин поза розумним сумнівом.

Однак, слідчому судді стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження необхідності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна і справжню необхідність здійснення таких заходів, які обмежують право власності, досягнення завдань кримінального провадження.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності в подальшому застосування накладення арешту на належні заявнику грошові кошти, які вилучені за місцем його проживання.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту з грошових коштів належних заявнику.

З огляду на викладені обставини, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 року арешт на вилучене 20.11.2020 року в ході обшуку майно підлягає скасуванню, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 169 КПК України, зобов`язує слідчого негайно повернути вилучене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в рамках кримінального провадження № 0000279 від 17.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2020 року справа № 335/9546/20 провадження 1-кс/335/4929/2020 в рамках кримінального провадження № 0000279 від 17.07.2020 року на майно, вилучене під час обшуку 20 листопада 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 35 300 доларів США купюрами по 100 доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1