Справа № 148/1394/20
Провадження №1-кп/148/181/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000165 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор під час судового розгляду заявив клопотання щодо продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу не зникли.
Обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник заперечили щодо задоволення клопотання заявленого прокурором, при цьому посилалися на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для збереження найсуворішого виду запобіжного заходу та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано ухвалою слідчого судді від 11.05.2020 строком на 60 днів, та востаннє продовжено судом 29.09.2020 на строк до 28.11.2020.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
За привалами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимогч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбаченіч. 1 ст. 177 КПК (абз. 5 п. 18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, те що, обставини, які взято до уваги слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишилися незмінними, а саме існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України щодо того, що ОСОБА_3 , може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину та співрозмірність можливо призначеного останньому покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про можливе залишення останнім свого місця проживання та переховування від суду, з метою уникнення від відповідальності. Крім того, ОСОБА_3 з метою ухилення від кримінальної відповідальності залишив місце скоєння злочину та вживав заходів по знищенню речових доказів у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює.
За таких обставин, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою щодо ОСОБА_3 , як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, а відтак клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою, слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 193, 197, 331, 350КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Земледельческе, Советського району, Північно-Казахстану, проживаючому до затримання, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16.01.2021.
Ухвалу вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1