У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року
м. Київ

Справа№358/186/20
Провадження №51-4135ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі-Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року відмовлено в затвердженні угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі-КК України) та повернуто обвинувальний акт разом з угодою про примирення прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року. Прокурор звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив про те, що відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд не врахував висновки Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення п.18 ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, викладені в рішенні від 27 січня 2010 року щодо можливості апеляційного оскарження судового рішення у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Оскільки частина 4 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України) не містить прямої заборони на оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову в затвердженні угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим і повернення обвинувального акту разом з угодою про примирення про прокурору, то така ухвала, на думку прокурора, підлягає апеляційному оскарженню.

Вважає, що постановлена суддею ухвала суду першої інстанції не передбачена КПК України, тому апеляційний суд не вправі був відмовити у відкритті провадження також зважаючи на висновок Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року №5-1412кс(15) 17 та постанови Верховного Суду від 05 вересня 2018 року та 29 травня 2018 року.

Крім того, вказав, що апеляційний суд відповідно до вимог ст.419 КПК України не проаналізував та не зіставив з наявними у справі матеріалами всі доводи, наведені ним в апеляційній скарзі та не надав на кожен з них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року про відмову в затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту разом з угодою про примирення прокурору для продовження досудового розслідування з тих підстав, що ця ухвала, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Статтею 392 КПКУкраїни, передбачено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: вироки, крім випадків передбачених ст. 394 КПКУкраїни; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПКУкраїни. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПКУкраїни, окремому оскарженню не підлягають.

Посилання прокурора на висновок Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року №5-1412кс(15) 17 та постанови Верховного Суду від 05 вересня 2018 року та 29 травня 2018 року є безпідставними, оскільки у зазначених постановах містяться висновки про можливість оскарження ухвал слідчого судді, постановлених поза межами їх повноважень на досудовому розслідуванні.
Крім того, статтями 314КПК України та 474 КПК України не передбачена можливість апеляційного оскарження судового рішення, винесеного в результаті відмови в затвердженні угоди про примирення, тому рішення апеляційного суду належним чином вмотивоване та відповідає вимогам КПК України.

Отже, доводи касаційної скарги прокурора про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3