УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001007 від 10.09.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голоскове Кривоозерського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що 09.09.2019 приблизно о 15:05 год., у світлу пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автопоїздом у складі вантажного автомобіля «MAN TGA 26.430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SCHWARZMULLER РА-3Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини автодороги «Одеса Мелітополь Новоазовськ», яка має по дві смуги для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку м. Одеси в напрямку м. Миколаєва, зі швидкістю близько 70 км/год.
В цей час праворуч від вказаного автопоїзда в попутному з ним напрямку, а саме по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини зазначеної автодороги, здійснював рух легковий автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .
Також, у цей час у зустрічному напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини зазначеної автодороги здійснював рух легковий автомобіль «TOYOTA AVENSIS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_9 .
Під час руху по вказаній автодорозі, проїжджаючи ділянку, розташовану на 20 км + 500 м в Лиманському районі Одеської області, ОСОБА_5 перед перестроюванням і зміною напрямку руху не впевнився в безпеці виконуваного маневру і не впевнився в тому, що виконуваний ним маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував те, що під час перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, не врахував те, що під час зміни напрямку руху водій несе повну відповідальність за безпеку дорожнього руху від початку до закінчення маневру, а також те, що починаючи перестроювання водій повинен впевнитися, що не буде створено небезпеку для руху тим транспортним засобам, на смугу руху яких він має намір перестроюватися та, що у разі ймовірного виникнення небезпечної ситуації, водій транспортного засобу, який перестроюється, повинен відмовитися від зміни смуги руху, а діючи з необережності, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, хоча мав реальну і об`єктивну можливість перед початком перестроювання дати дорогу автомобілю «CHEVROLET AVEO», який в той час рухався праворуч від нього в попутному напрямку, а проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, на вищевказаній ділянці автодороги змінив напрямок руху керованого ним автопоїзду вправо та став перестроюватися з лівої смуги проїзної частини на праву смугу, під час чого виїхав на праву смугу проїзної частини зазначеної автодороги, де скоїв зіткнення передньою правою кутовою частиною кабіни керованого ним вантажного автомобіля «MAN TGA 26.430» з лівою задньою бічною частиною кузова автомобіля «CHEVROLET AVEO», внаслідок чого останній втратив керованість і в некерованому стані, тобто у стані бічного заносу (бічного ковзання), виїхав на праву смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення лівою передньою частиною кузова автомобіля «CHEVROLET AVEO» з лівою бічною частиною кузова автомобіля «TOYOTA AVENSIS», який здійснював рух назустріч, по проїзній частині свого напрямку руху. Внаслідок даної ДТП смертельно травмовано водія автомобіля «TOYOTA AVENSIS» ОСОБА_9 .
Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог «Правила дорожнього руху» України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого.
Разом з цим, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказавши, що ОСОБА_5 з підозрою не погоджується, що буде доводити в подальшому, має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дитину, працює, позитивно характеризується.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 15.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2019 року, протоколом перегляду відеозапису від 02.12.2019 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2020 року, висновком експерта №54 (519) від 28.09.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_5 ймовірно вчинив, порушуючи Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
В частині наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення, з огляду на відсутність доказів, підтверджуючих даний ризик, а також належного обґрунтування, оскільки до матеріалів клопотання не долучено жодного протоколу допиту потерпілого та свідків.
З приводу існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення також не був обґрунтований вказаний ризик, оскільки з матеріалів клопотання не вбачається, що підозрюваний притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності, та не доведено, що підозрюваний за весь час здійснення досудового розслідування намагався перешкоджати якимось чином кримінальному провадженню.
4.3. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Так, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя враховує характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає разом з цивільною дружиною та дитиною 2020 року народження, які знаходяться на його утриманні, працює, тобто має постійне джерело прибутку, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001007 від 10.09.2019 року відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 15.12.2020 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1