Ухвала
іменем України
01 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 327/32/18
провадження № 51-373 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статтей 49, 106 КК, а кримінальне провадження закрито відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Постановлено цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Так, ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК, за таких обставин.
23 червня 2014 року приблизно о 23:40 неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи на території центрального парку,розташованого на вул. Центральній (Леніна) у смт Розівка Розівського району Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдав неповнолітньому ОСОБА_4 декількох ударів кулаками по обличчю, голові та тулубу, чим заподіяв потерпілому тілесних ушкоджень легкої та середньої тяжкості.
Запорізький апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , ухвалою від 28 жовтня 2020 року залишив без зміни ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_6
25 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника потерпілого, в якій він на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати вказані судові рішення щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовує тим, що судами не було дотримано вимог закону при вирішенні цивільного позову потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, зазначає, що суд, закриваючи кримінальне провадження та залишаючи цивільний позов без розгляду, не звернув увагу на те, що кримінальний процесуальний закон визначає виключний перелік підстав для ухвалення рішення про залишення без розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, а закриття провадження, на йому думку, до цих підстав не віднесено.
Крім того, зі змісту касаційної скарги видно, що представник потерпілого, не оспорюючи висновків суду щодо закінчення строку притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, вважає, що з огляду на невизнання останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та у звязку з наявністю у цьому кримінальному провадженні цивільного позову судове провадження мало бути проведено в повному обсязі в загальному порядку, з постановленням обвинувального вироку, призначенням покарання та на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК звільненням від покарання.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі статтею 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
У пункті 3 частини 1 статті 49 КК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Положеннями частини 4 статті 286 КПК передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, встановивши обставини, що дають підстави для закриття провадження, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.
Наведені норми закону вказують на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд провадження судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали суду першої інстанції від 21 липня 2020 року, до закінчення судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК.

Також зі змісту цієї ухвали видно, що ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК, не визнав, однак погоджувався зі звільненням його від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження на підставі статті 49 КК. При цьому йому роз`яснювалося судом, щозвільнення від кримінальної відповідальності на вказаних підставах не є реабілітуючою обставиною.
Крім того, як видно з рішення суду першої інстанції, суд з`ясував думку захисника та законного представника ОСОБА_6 , які підтримали клопотання та просили звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, та представника потерпілого, який проти заявленого клопотання заперечував.
При цьому зі змісту рішення районного суду вбачається, що суд перевірив заявлені в судовому засіданні доводи представника потерпілого щодо переривання строку давності через оголошення на досудовому розслідуванні ОСОБА_6 в розшук та дійшов переконання про відсутність обставин на підтвердження факту ухилення останнього від слідства.
Також суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що звільнення від кримінальної відповідальності особи на підставі закінчення строків давності є обов`язковим і не залежить від визнання вини обвинуваченим.
За таких обставин місцевий суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки вбачаються передбачені кримінальним законом підстави та умови звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Водночас, як видно з рішення суду першої інстанції, суд, залишаючи без розгляду цивільний позов потерпілого у зв`язку із закриттям кримінального провадження, роз`яснив позивачу його право на звернення до суду з таким позовом у порядку цивільного судочинства.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги представника потерпілого, які є аналогічними доводам у касаційній скарзі, підтвердив правильність висновку суду першої інстанції.
Зокрема, суд апеляційної інстанції, врахувавши звернення ОСОБА_6 до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, зазначив, що підстава для ухвалення вироку зі звільненням обвинуваченого від покарання на підставі статті 49 КК може мати місце лише у випадку заперечення обвинуваченим щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, що передбачено положеннями частини 8 статті 284 КПК.
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і в суді, а відповідно до частини 7 статті 128 КПК залишення позову без розгляду не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства.
Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій у колегії суддів не викликають сумнівів, оскільки звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, ураховуючи клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності.
Що стосується доводів представника потерпілого щодо безпідставного, на його думку, залишення без розгляду цивільного позову місцевим судом, то вони є необгрунтованими з огляду на таке.
Так, у частині 1 статті 129 КПК визначено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, то представник потерпілого не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, на що йому звертали увагу і суди першої та апеляційної інстанцій.
До того ж посилання представника потерпілого на необхідність проведення судового провадження в загальному порядку на тих підставах, що ОСОБА_6 не визнав своєї вину у вчиненні кримінального правопорушення, а також у звязку з наявністю у цьому кримінальному провадженні цивільного позову, є неспроможними.
Так, у частині 8 статті 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другоїцієї статті, а саме звільненням особи від кримінальної відповідальності, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_6 було заявлено та підтримано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому місцевий суд невідкладно розглянув його клопотання, відповідно до статті 49 КК встановив наявність необхідних умов для звільнення від кримінальної відповідальності та обґрунтовано на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК закрив провадження та залишив цивільний позов потерпілого без розгляду.
Таким чином, на переконання колегії суддів, доводи представника потерпілого про безпідставність залишення цивільного позову без розгляду та необхідність проведення судового провадження в загальному порядку з ухваленням обвинувального вироку, призначенням покарання та звільненням від покарання на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК є необґрунтованими.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни судових рішень, колегія суддів не вбачає.
Інших обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновки судів першої та апеляційної інстанцій, представником потерпілого не наведено.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КПК.
Таким чином, із касаційної скарги представника потерпілого та наданих до неї судових рішень Суд не вбачає підстав для її задоволення.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_4 захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3