ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду 31.12.2020 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , в якому вона просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016, а саме:
- машиномісце № НОМЕР_1 (підвал 2-й рівень) загальною площею 17,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- машиномісце № НОМЕР_2 (підвал 2-й рівень) загальною площею 19,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- садовий будинок загальною площею 271, 3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- земельну ділянку площею 0,1876 га кадастровий номер :36:086:0181, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- квартиру загальною площею 264,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- квартиру загальною площею 154,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ДРУЖБИ НАРОДІВ» , що зареєстроване за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, (підземний перехід), шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ШУЛЯВКА» , що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ПЛОЩА СЛАВИ» , що зареєстроване за адресою: м. Київ, площа Слави, підземний перехід, шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства.
Вимоги клопотання обґрунтовані посиланням на такі обставини.

В провадженні Національного антикорупційного бюро України, перебували матеріали досудового розслідування, відомості за якими внесені до ЄРДР за №0001664 від 08.10.2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України. 05.08.2020 матеріали кримінальних проваджень № 0001664 від 08.10.2016 та №0000496 від 05.11.2014 об`єднано в одне провадження під спільним номером - №0000496.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі №760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_13 , про арешт майна ОСОБА_5 . Вказаною ухвалою накладено арешт на майно, що відповідає вищезазначеному переліку майна про скасування якого просить адвокат ОСОБА_3 у клопотанні від 28.12.2020.

У клопотанні зазначено, що 11 грудня 2019 року ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру детективами НАБ України.

05.08.2020 старшим детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення досудового розслідування.
Постанова від 05.08.2020 мотивована тим, що в ході досудового розслідування, 15.12.2017 до компетентних органів Республіки Австрія спрямовано запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні №0001664. Запит стосується необхідності отримання відомостей про рух коштів по рахунках НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , відкритих ПАТ «ВіЕйБі Банк» у «Meinl Bank AG» Австрія, оскільки в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказані операції були способом заволодіння грошовими коштами, отриманими від НБУ у вигляді стабілізаційного кредиту.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.09.2020 у справі № 991/7059/20 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_14 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на рішення детектива НАБУ ОСОБА_4 від 05.08.2020 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2014 скасовано вказану постанову.
20.08.2020 детектив НАБУ ОСОБА_4 виніс постанову про відновлення досудового розслідування та того ж дня, 20.08.2020, постанову про зупинення досудового розслідування. Підставою для зупинення досудового розслідування, як і в постанові від 05.08.2020, детектив зазначив необхідність отримання матеріалів міжнародного доручення про рух коштів по рахунках НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , відкритих ПАТ «ВіЕйБі Банк» у «Mein Bank AG» Австрія.
28.08.2020 Генеральним прокурором винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 05.11.2014.
28.08.2020 детективом НАБУ винесено постанову про відновлення досудового розслідування та постанову про зупинення досудового розслідування. 21.09.2020 детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову про відновлення досудового розслідування кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2014. Зазначена постанова мотивована необхідністю здійснення слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
29.09.2020 року детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення досудового розслідування. 22.10.2020 року детективом НАБУ ОСОБА_15 винесено постанову про відновлення досудового розслідування кримінального провадження 0000496 від 05.11.2014. Зазначена постанова мотивована необхідністю здійснення слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
23.08.2020 року детективом НАБУ ОСОБА_16 винесено постанову про зупинення досудового розслідування. Підставою для зупинення досудового розслідування, як і в постановах від 05.08.2020, 20.08.2020, 28.08.2020, 29.09.2020, детектив зазначив необхідність отримання матеріалів міжнародного доручення про рух коштів по рахунках НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , відкритих ПАТ «ВіЕйБі Банк» «Mein Bank AG» Австрія.
11.11.2020 року старший детектив НАБУ ОСОБА_4 виніс постанову про зупинення досудового розслідування.
У клопотанні про скасування арешту майна зазначено, що постанови від 05.08.2020, 20.08.2020, 28.08.2020, 29.09.2020, 23.10.2020 та 11.11.2020 є ідентичними за своїм змістом та спрямовані на досягнення єдиної мети - проведення ряду слідчих дій під час закритого кримінального провадження, що прямо суперечить положенням КПК України, а саме ч. 5 ст. 280 КПК України, де зазначено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, заявник вважає, що орган досудового розслідування своїми постановами від 05.08.2020, 20.08.2020, 28.08.2020, 29.09.2020, 23.10.2020 та 11.11.2020 створює вимушену перерву у кримінальному провадженні задля збільшення тривалості досудового розслідування, при цьому мотивуючи свої дії необхідністю отримання відповіді на запит про міжнародну допомогу, який надсилався ще у 2017 році.
Вказані обставини свідчать про затягування досудового розслідування, що в свою чергу порушує право ОСОБА_5 на доведення своєї невинуватості перед судом та призводить до порушення права ОСОБА_5 на вільне володіння своїм майном.
Окрім цього, в ухвалі про накладення арешту від 14.11.2019 зазначено, що ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, на думку органу досудового розслідування, є можливість відчуження майна ОСОБА_5 чи її уповноваженими представниками. Однак, арешт на майно ОСОБА_5 накладено із забороною не лише відчуження, а й розпорядження. Наявність ризику розпорядження ОСОБА_5 арештованим майном обґрунтовано не було.
Отже, обмеження ухвалою від 14.11.2019 ОСОБА_5 в реалізації її права власності на арештоване майно не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, таке втручання у основоположні права та свободи останньої не є виправданими з точки зору справедливості, розумності та досягнення дієвості кримінального провадження, що в своїй сукупності свідчить, що таке втручання було застосовано свавільно та має бути припинено.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , клопотання підтримала із викладених у ньому підстав, просила його задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_5 позбавлена можливості примноження власних активів (шляхом відчуження та інвестування в інші об`єкти нерухомості чи інший вид активу) у зв`язку із накладенням арешту на майно підозрюваної, а саме заборони відчуження та розпорядження арештованим майном та накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу корпоративних прав, що належать ОСОБА_5 . Також зазначено, що строк досудового розслідування затягується органами досудового розслідування, сторона захисту очікувала, що строк досудового розслідування триватиме один рік, який спливав 01.12.2020. На даний момент шість разів поновлювався та зупинявся строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000496 від 05.11.2014. Приблизний час, протягом якого тривало досудове розслідування в моменти його поновлення впродовж року, становив десять днів. Також заявник зазначила, що строк досудового розслідування може тривати доволі великий проміжок часу, оскільки під час останнього продовження строку досудового розслідування прокурором зазначено про необхідність допиту трьох тисяч осіб та проведення експертиз, а також розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій та, можливо, проведення повторних допитів осіб. Вказані обставини збільшуватимуть строк досудового розслідування, що позбавляє ОСОБА_5 належним чином розпоряджатись належним їй майном. З огляду на вказані обставини, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016. ОСОБА_5 не була присутня при розгляді клопотання про накладення арешту, і хоч особа, яка звернулась із клопотанням вважає, що арешт накладено необгрунтовано, в силу необгрунтованості та абсурдності повідомленої підозри, однак на даний час також відпала необхідність в такому арешті через недобросовісність дій детективів НАБУ. ОСОБА_5 та інші фігуранти провадження ще до повідомлення про підозру усвідомлювали їх можливе кримінальне переслідування у зв`язку із їх допитами та проведенням інших слідчих дій, однак ОСОБА_5 не приховувала майно, не відчужувала його. ОСОБА_5 скористалась правом на апеляційне оскарження ухвали від 14.11.2019 року, якою накладено арешт.
Детектив ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, також подав письмові заперечення на клопотання. Детективом на підтвердження власної позиції зазначено, що необхідність арешту майна не відпала, зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального злочину за який, серед іншого, у разі визнання її винною передбачено покарання у вигляді конфіскації майна. Зазначив, що попередньо скасовано арешт грошових коштів, належних ОСОБА_5 . На даний час досудове розслідування зупинено у зв`язку з необхідністю отримання відповіді на запит про міжнародну правову допомогу, який направлено до Республіки Австрія. Постанова про зупинення досудового розслідування від 11.11.2020 року оскаржувалась, на даний час є чинною.
Заслухавши доводи заявника, детектива, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідча суддя дійшла таких висновків.

В провадженні Національного антикорупційного бюро України, перебували матеріали досудового розслідування, відомості за якими внесені до ЄРДР за|№0001664 від 08.10.2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_10 | у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. 05.08.2020 року матеріали кримінальних проваджень № 0001664 від 08.10.2016 та №0000496 від 05.11.2014 об`єднано в одне провадження під спільним номером - №0000496.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) (а.с. 50-59) накладено арешт на майна підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- машиномісце № НОМЕР_1 (підвал 2-й рівень) загальною площею 17,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- машиномісце № НОМЕР_2 (підвал 2-й рівень) загальною площею 19,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- садовий будинок загальною площею 271, 3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- земельну ділянку площею 0,1876 га кадастровий номер :36:086:0181, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- квартиру загальною площею 264,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- квартиру загальною площею 154,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження вказаним майном;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ДРУЖБИ НАРОДІВ» (), що зареєстроване за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, (підземний перехід), шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ШУЛЯВКА» (), що зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Довженка, будинок п/п, № 1-Б, шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства;
- корпоративні права, що належать ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 у статутному капіталі ТОВ «КВАДРАТ-ПЛОЩА СЛАВИ» (), що зареєстроване за адресою: м. Київ, площа Слави, підземний перехід, шляхом накладення заборони на відчуження та внесення змін до статутного капіталу вказаного підприємства;
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В силу вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст. 174 КПК України).
Разом з тим, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі зазначається, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України).
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Отже, зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, а також керуючись принципом правової визначеності, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах, слідчий суддя приходить висновку, що у випадку коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, з цієї підстави він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя зауважує, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності потреби в подальшому застосуванні такого засобу забезпечення.
Зі змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) вбачається, що метою накладення арешту на майно ОСОБА_5 було забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Слідчий суддя також зазначає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту від 14.11.2019 у справі № 760/7590/19 (провадження №1-кс/991/2183/19) оскаржувалась до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, однак не скасована, набула законної сили, а відтак підлягає виконанню.
05.08.2020 матеріали кримінальних проваджень № 0001664 від 08.10.2016 та №0000496 від 05.11.2014 об`єднано в одне провадження під спільним номером - №0000496. Зазначене провадження не закрито та перебуває у провадженні детективів НАБУ.

11.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, перебаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ "Станіславська торгова компанія" сприяла вчиненню протиправному вибуттю з володіння НБУ під виглядом отримання стабілізаційного кредиту з передачею завідомо неліквідного забезпечення та обернення на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" грошових коштів в сумі 1 200 000 000 грн, що більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є відповідно до п. 4 примітки ст. 185 КК України особливо великим розміром, унаслідок чого державі в особі НБУ завдано відповідної шкоди, організованому за наведених обставин ОСОБА_17 у співучасті та за попередньою змовою з головою спостережної ради ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_18 , головою правління ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_19 , першим заступником Голови НБУ ОСОБА_11 внаслідок зловживання учасниками змови своїм службовим становищем, а також за пособництва заступника голови Правління ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_10 , засновника та директора ТОВ "Бізнес-Центр "Експертиза" ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також директора Генерального департаменту банківського нагляду НБУ ОСОБА_8 , директора Департамента пруденційного нагляду НБУ ОСОБА_20 , головного економіста відділу нагляду за діяльністю банків 2 групи управління нагляду за банками1 та 2 груп Департаменту пруденційного нагляду НБУ ОСОБА_21 , першого заступника начальника ГУ НБУ по м. Києву та Київській області ОСОБА_9 , начальника управління моніторингу, аналізу та контролю грошово-кредитних відносин ГУ НБУ по м. Києву та Київській області ОСОБА_22 , начальника відділу роботи із заставою управління моніторингу, аналізу та контролю грошово-кредитних відносин ГУ НБУ по м. Києву та Київській області ОСОБА_23 , а також у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто службовому підробленні - внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що в межах розгляду клопотання про скасування арешту майна слідча суддя не перевіряє обґрунтованість повідомленої підозри.

Оскільки слідча суддя на цій стадії кримінального провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а зобов`язаний лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити про можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення арешту на майно, слідчий суддя констатує, що захистом ставиться більш високі вимоги для перевірки обґрунтованості прийнятого слідчим суддею Вищого антикорупційного суду рішення, ніж передбачено законом. Слідчий суддя, на відміну від апеляційних судів, не наділений повноваженнями щодо констатування невірного або безпідставного застосування іншими слідчими суддями норм процесуального права, а також питання законності прийнятого ними рішення. При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя повинен перевіряти факт продовження існування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та обґрунтованість прийнятого рішення.
Обґрунтованість рішення суду досягається повнотою, всебічністю та безпосередністю дослідження матеріалів справи, на які посилаються сторони під час судового засідання, правильною оцінкою таких доказів, переконливим та логічним мотивуванням висновку суду, який відповідає встановленим обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні, а також встановлені обставини повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.
З оскаржуваного рішення вбачається, що постановляючи ухвалу, слідчою суддею було надано повну та вичерпну оцінку встановленим досудовим розслідуванням обставинам справи.
У сукупності викладеного, слідча суддя дійшла висновку, що оскаржувана ухвала від 14.11.2019 містить обґрунтування накладення арешту, слідчим суддею досліджено було всі наявні докази, повно і всебічно з`ясовано обставини, а тому підстав для її скасування з зазначеного приводу не має.
Окрім цього, твердження захисника ОСОБА_3 щодо відсутності ризику розпорядження/перетворення майна, на яке накладено арешт, про що зазначено у клопотанні (а.с. 6), спростовується даними, які вона повідомила у судовому засіданні, зазначивши, що обмеження в повній мірі реалізовувати право власності перешкоджає збільшувати свої активи шляхом відчуження належних їй об`єктів нерухомості та інвестування в інші.
Окрім цього, доводи сторони захисту щодо умисного збільшення детективами тривалості досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, так як відомостей про незаконність винесених постанов про зупинення досудового розслідування або інших рішень слідчій судді не надано. На підставі постанови про зупинення досудового розслідування від 11.11.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496 зупинено (а.с.104-108). Зазначене рішення детектива не скасовано.

З огляду на встановлені обставини, слідча суддя, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження прав ОСОБА_5 завданням кримінального провадження у зазначеному випадку, вважає, що на даній стадії кримінального провадження загальносуспільний інтерес обмеження права ОСОБА_5 щодо вищевказаних об`єктів нерухомості, шляхом продовження існування обмеження - накладеного на них арешту для цілей кримінального провадження, переважає право такої особи на відчуження та мирне розпорядження цим майном. Саме тому, з огляду на суспільну небезпечність діяння і його можливі наслідки, застосування арешту майна не порушує справедливого балансу між інтересами власника такого майна і завданнями кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_5 не позбавлена можливості користуватися арештованим майном.
Також, слідчою суддею не встановлено порушення прав ОСОБА_5 як власника майна тією мірою, яка б переважила на час розгляду клопотання суспільний інтерес щодо необхідності у накладенні арешту на дане майно.
З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001664 від 08.10.2016 задоволенню не підлягає.
Зазначене не позбавляє особу, на майно якої накладено арешт повною мірою використовувати передбачені кримінальним процесуальним кодексом права для свого захисту.
Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 309, 372 КК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1