Єдиний унікальний № 946/6757/19
Провадження № 1-кп/946/299/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

11 лютого 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислиці Ізмаїльського району Одеської області, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 13 лютого 2021 року.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати, що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти нові злочини, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, пов`язаного з позбавленням життя іншої людини, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, тому обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою буде не доцільно.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просять змінити його на більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики зазначені прокурором не доведені в судовому засіданні.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частинами 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює та те, що запобіжний захід ОСОБА_6 обирався на досудовому розслідуванні, з метою запобігання впливу на свідків, шляхом їх залякування, вмовляння, погроз та іншим чином, запобіганню вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. 171, 194, 199 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 11 квітня 2021року.
Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 11 квітня 2021 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку беспосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Головуючий по справі

ОСОБА_1