ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 626/1606/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/3519/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю захисників обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , без участі обвинуваченої та прокурора від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, без участі потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000040 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.

Своє рішення про повернення обвинувального акту суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим статтею 291 КПК України, оскільки він не містить конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин, не містить опису способу вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту по вказаному вище кримінальному провадженню.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог ч.3 ст. 314, ст. 315 КПК України. Вказав, що норми КПК України не містять визначення поняття конкретності обвинувачення, а сам обвинувальний акт має всі необхідні дані відповідно до ст. 291КПК України.

Також заперечував щодо дати складання та затвердження обвинувального акту, яка вказана не тільки на першій сторінці, а й на 10 аркуші, що на думку апелянта відповідає вимогам п. 9 ч.2 ст. 291 КПК України.

Окрім того вказав, що судом першої інстанції не враховано, що реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, та відповідно до ст. 109 КПК України допускається випадки в яких час не зазначається.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Захисники обвинуваченого заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000040 від 22.04.2020 року, прокурором повністю дотриманні вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив, зокрема з того, що в порушення ст.291 КПК України, відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням всіх елементів злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-1КК України, зокрема не вказано спосіб вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину, не вказано, які дії чи бездіяльність, призвели до настання негативних наслідків, з якою метою ОСОБА_6 ці дії вчинила.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч.1 ст.373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікаційних ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той же час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Посилання суду на відсутність у обвинувальному акті детального, чіткого зазначення, які саме конкретні дії чи бездіяльність були вчинені обвинуваченою, як на невідповідність цього процесуального документа вимогам ст. 291 КПК України не приймаються колегією суддів, оскільки вони позбавленні підстав.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до аркуша справи 10, абзац 3 обвинувального акту відносно ОСОБА_6 де вказано, що обвинувальний акт складено 24.06.2020 року слідчим СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Лермонтова,84, каб.29.

Обвинувальний акт затверджено в Красноградському відділі Первомайської місцевої прокуратури за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул. Бєловська, 73-А, каб.№6

Крім того встановлено, що серед реквізитів на вказаному аркуші справи, обвинувальний акт містить підпис процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_11 .

Приймаючи рішення про скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів також вважає, що висновки суду щодо відсутності часу проведення процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, є безпідставні, оскільки містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а не в обвинувальному акті і не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Тому ця обставина не є підставою, передбаченою п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому доводи апеляційної скарги про безпідставність повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду та відповідно до вимог ст.409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.,392,393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2020 року по справі щодо обвинуваченої ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді :

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4