Справа № 513/581/20
Провадження № 1-кп/513/63/20
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Саратський районний суд Одеської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Саратського районного суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 10 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білолісся, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 18.10.2019 року звернувся до Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості з заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

При заповненні бланку заяви на отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_3 спеціалістами Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості, роз`яснено порядок нарахування та отримання державної соціальної допомоги на випадок безробіття та надання статусу безробітного, ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», про що він засвідчив власноручним підписом.

Того ж дня Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 було надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю на період перебування на обліку його як безробітного та роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» у випадку виникнення джерела доходу він повинен інформувати Саратську районну філію Одеського обласного центру зайнятості протягом трьох робочих днів з повідомленням про цей факт.

У період часу з 05.11.2019 року по 28.12.2019 року ОСОБА_3 , перебував у трудових відносинах з ТОВ «АКБ Аркон» на підставі цивільно-правових угод №44 від 05.11.2019, № 2019-12-1-28 від 09.12.2019, № 2019-12-2-23 від 16.12.2019 та виконував загальні будівельні роботи, при цьому отримав оплату за виконані роботи у сумі 17669 грн. 30 коп., про що у встановлений термін, в порушення вимог ч. 4 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», не повідомив посадових осіб Саратської районної філії Одеського обласного центру.

Факт виникнення джерела доходу у ОСОБА_3 , під час перебування на обліку його як безробітного було виявлено спеціалістами Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості 11.02.2020 під час перевірки.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, із корисливих мотивів, шляхом обману відповідних посадових осіб Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості, незаконно, не маючи на те передбаченого законом права, отримав матеріальну допомогу по безробіттю за період часу тимчасового працевлаштування з 05.11.2019 по 10.03.2020 року у сумі 18204,57 грн., чим завдав матеріальну шкоду державі в особі Одеського обласного центру зайнятості на вказану суму.

Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини кримінально проступку і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, а представник потерпілого Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості ОСОБА_5 не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності; письмова згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні надана підозрюваним ОСОБА_3 , добровільно у його присутності за участю захисника ОСОБА_6 17 липня 2020 року, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву від 17 липня 2020 року, в присутності захисника ОСОБА_6 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого Одеського обласного центру зайнятості ОСОБА_5 , яка визнана представником потерпілого в кримінальному провадженні за №0000137 від 10 червня 2020 року, також надала письмову заяву, в якій остання не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється. Вина обвинуваченого доведена беззаперечно.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий. Суд враховує, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинення кримінального проступку, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, та з огляду на те, що відомості щодо місця роботи обвинуваченого відсутні, відомості щодо інших доходів також відсутні, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу, виправних робіт, а також з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, недоцільність призначення покарання у вигляді арешту. При цьому, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд застосовує ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Під час досудового розслідування судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись 5, 65-67, 190 КК України, ст.374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1