Справа № 183/5372/18
№ 1-кп/183/1437/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000184 від 25 липня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, громадянки України, українки, не працюючої, інваліда 3-ої групи, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності (а.с.11).

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву (а.с.12).

Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 25 липня 2018 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , маючи вільний доступ, з дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_6 , перебувала у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 , де побачила на столику мобільний телефон « Samsung J5 » модель 510Н, що належить ОСОБА_5 , і в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, реалізуючи який одразу, тобто 25 липня 2018 року приблизно о 11 годині 25 хвилини ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись у дворі вищевказаного - домоволодіння, зі столику, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон « Samsung J5 » модель 510Н, вартістю 2 399 гривень, що

належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішла, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що за місцем мешкання вона характеризується негативно, однак обставин, що обтяжують її покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує її покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченої, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав її винуватою. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 185 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченої щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи №4250-18, вартість якої складає (143*2) 286 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речові докази:
- мобільний телефон марки « Samsung J5 » модель 510Н та чохол до нього - залишити потерпілій ОСОБА_5 ;
- договір фінансового кредиту №1.336 від 25.07.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 286 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковськимй міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1