№ 1-кс/755/4599/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Конотоп Сумської обл., молдованці, громадянці України, із неповною середньою освітою, не заміжній, маючій на утриманні трьох малолітніх дітей 2017 р.н., 2018 р.н. та 2016 р.н., не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій у силу ст. 89 КК України, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 від 08.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідуються матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 від 08.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_7 , 08.10.2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебували в ПКіВ «Гідропарк», по пр-ту Броварському в м. Києві, де побачили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа за столиком біля магазину неподалік кафе «Огонек» та вживала алкогольний напій «Рево», після чого, у них виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у власності ОСОБА_8 . Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_4 , діючи за заздалегідь розробленим планом, групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , непомітно для ОСОБА_8 додала в спиртний напій «Рево», який вона вживала, психотропну речовину, тим самим, застосували у такий спосіб до потерпілої насильство, яке є небезпечним для життя особи в момент заподіяння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , діючи за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_4 , посадив потерпілу ОСОБА_8 до свого автомобіля марки «БМВ 525», д.н.з. НОМЕР_1 та, спостерігаючи, як остання поступово втрачає свідомість, відвіз до раніше обумовленого місця з ОСОБА_4 , маючи на меті спільне заволодіння її майном та дочекавшись, коли потерпіла ОСОБА_8 остаточно втратила контроль над своїми діями та стала без свідомості, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно заволоділа мобільним телефоном марки «Сіомі», в якому знаходились картки мобільних операторів «Лайфселл» НОМЕР_2 та мобільного оператору «Водафон» НОМЕР_3 , а також, банківською карткою банку «Монобанк» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_9 витягнув потерпілу, яка була без свідомості, із салону свого автомобіля, поклав на лавочку, і разом із ОСОБА_4 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, у результаті чого, завдали спільними злочинними діями матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
09 жовтня 2020 року, о 03 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримана в порядку ст. 208 КПК України.
09 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Вина ОСОБА_4 у інкримінованому їй правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколами допиту свідків; протоколом огляду предметів; речовим доказом; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а також, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого підтверджується тим, що вона, володіючи інформацією про місце проживання потерпілої та свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що вона не працює, тобто, не може задовольняти свої матеріальні потреби шляхом отримання офіційного прибутку, а відповідно, може вчиняти інші корисливі злочини, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, урахувати її репутацію, вік та стан здоров`я.

Під час проведення досудового розслідування, не отримано даних про те, що підозрювана ОСОБА_4 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_8 застосовано насильство, оскільки застосування до потерпілого без його згоди сильнодіючих речовин, з метою заволодіння майном, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», є насильством небезпечним для життя особи.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, останню на даний час повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі без запобіжного заходу, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років. У судовому засіданні також підтверджено, що в м. Києві підозрювана не проживає, а проживає у Сумській області. Крім того, існує ризик впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показів, що може негативно вплинути на об`єктивний розгляд кримінального провадження. Зокрема, ОСОБА_4 ніде не працює, а тому, з метою задоволення своїх матеріальних потреб, може вчиняти інші злочини майнового характеру. Також, до матеріалів клопотання долучено вирок відносно ОСОБА_4 , де її було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, підозрювана зазначає, що має на утриманні шістьох дітей, однак, це не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2018 року, остання була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей, що вказує на те, що вона неналежно виконує свої батьківські обов`язки і намагається викликати до себе співчуття. Зокрема, з урахуванням довідки з МКЛШМД, яка міститься у матеріалах, потерпілій поставлено діагноз гостре отруєння речовиною психотропної дії, а згідно з постановою Пленуму Верховного Суду, застосування сильнодіючих речовин без згоди на це, вважається насильством, а тому, прохав, не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підстав для цього немає, так як обґрунтованість підозри нічим не підтверджується, крім обставини, що нібито, його підзахисна підливала потерпілій якусь речовину. Під час обшуку, жодних слідів чи матеріальних носіїв, які б свідчили, що ОСОБА_4 мала при собі психотропні чи інші сильнодіючі речовини, немає. В усіх показах свідків вказано лише на існування однієї особи іншого підозрюваного. Щодо наявності змови, то це лише припущення, засноване на поясненнях іншого підозрюваного, які не можливо приймати як належний доказ, а обставини, викладені в допиті потерпілої, потребують перевірки. Орган досудового розслідування не призначив комплексну експертизу банківської картки, що була знайдена за місцем проживання його підзахисної, хоча вона стверджує, що жодним чином не торкалася і не мала відношення до даної картки. Зазначив, що вони бажали, щоб ОСОБА_4 була допитана, оскільки вона перебувала з іншою дівчиною, яка теж орендувала квартиру, на якій було знайдено картку, та мала до неї доступ і саме на мобільний телефон цієї дівчини було здійснено дзвінок працівників поліції, коли останні запросили його підзахисну вийти на вулицю, щоб поспілкуватися і в подальшому доставили її до управління поліції. Вважає, що орган досудового розслідування передчасно прийняв рішення про повідомлення про підозру та було порушено право на захист. Зокрема, щодо ризиків, то прохав врахувати практику Європейського суду з прав людини та вимоги ст. 184 КПК України, а саме виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або декількох ризиків, зазначених у його клопотанні. Ризики повинні містити посилання на матеріали, які їх підтверджують, однак, таких доказів не надано. Прокурор вказує, що його підзахисна не має міцних соціальних зв`язків, однак, хоча останню юридично і позбавлено батьківських прав, але вона має на утриманні й інших дітей і факт позбавлення батьківських прав можливо спростувати. Зокрема, щодо впливу на потерпілу, то даний ризик нічим не підтверджується, оскільки у протоколі допиту потерпілої не зазначено, що вона боїться його підзахисну, а тому, це лише припущення органу досудового розслідування. У підозрюваної ОСОБА_4 є зареєстроване місце проживання, звідки вона може приїжджати за викликом до слідчого та суду. Його підзахисна має дітей, господарство, матір-інваліда і вона нікуди не збирається втікати, оскільки повинна доглядати за останніми. Його підзахисна може здати на зберігання паспорт, що забезпечить її належну процесуальну поведінку. Крім того, щодо впливу на свідків, то немає жодного свідка, який би вказував на його підзахисну. Також, зазначив, що сину його підзахисної необхідне оперативне лікування та вона має матір-інваліда. Вважає, що клопотання є необґрунтованим, безпідставним і не підлягає задоволенню, а тому, прохав у ньому відмовити, або ж застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника та зазначила, що вона ні в чому не винна, оскільки приїхала в м. Київ, щоб відпочити і у той вечір вирішила погуляти із подругою в ПКіВ «Гідропарк», де до неї підійшов ОСОБА_10 та запросив з ним випити і вони з подругою з ним випивали, а коли вони танцювали, то ОСОБА_10 кудись відходив і вона бачила, що він сидів в автомобілі з телефоном, а з іншого боку сиділа дівчина із розпущеним волоссям, тому вона образилася на ОСОБА_10 і вирішили піти з подругою додому. Подруга викликала таксі і пішла, а вона вирішила покурити і в цей момент, підійшов ОСОБА_10 та пояснив, що це його хороша подруга, яка у стані алкогольного сп`яніння, неадекватна і він хоче відвезти її додому. Вона залишилася танцювати, а пізніше, приїхав ОСОБА_10 та сказав, щоб вже відвіз дівчину додому. Далі, оскільки заклад, де вони відпочивали, зачинявся, то вона планувала, що ОСОБА_10 відвезе її додому і вони сиділи ще перед цим випивали в його автомобілі, однак, потім, ОСОБА_10 сказав, що викличе їй таксі. Далі, вона приїхала додому на таксі приблизно о 04 годині ранку та потім зателефонувала ОСОБА_10 й запитала, чи він вже вдома, на що останній відповів, що так, після чого, вона лягла спати, а о 13 годині 00 хвилин пішла на ОСОБА_11 , щоб купити одяг. Потім, її подрузі зателефонував ОСОБА_10 і попросив дати її номер телефону. Коли вони із ОСОБА_10 здзвонилися, то останній повідомив, що у нього якісь проблеми і що їй зателефонує поліції, якій вона повинна сказати, що він відвозив її додому, на що вона погодилася. Приблизно через 1,5-2 години їй зателефонував працівник поліції та повідомив, що телефонує з приводу ОСОБА_10 і на прохання останнього вона повідомила, що ОСОБА_10 підвозив її додому. Через пару годин, приблизно о 21 годині 00 хвилин, до її квартири під`їхали поліцейські та вона з ними поїхала до управління поліції, десь приблизно о 23 годині 00 хвилин, де її почали розпитувати про попередній вечір, а потім повідомили, що зникла дівчина. Вона злякалась та сказала, що все розповість, як насправді було і вона розповіла, що ОСОБА_10 її не підвозив. Далі, їй сказали, щоб вона писала заяву, що вона і зробила у сусідньому кабінеті, однак, працівник поліції її порвав та викинув у смітник. Потім, її відвели наверх та почали штовхати по всьому кабінету і сказали, що поведуть на детектор брехні, на що вона погодилась, її почали задавати питання, на які вона чітко давала відповідь, однак, працівники поліції говорили, що вона говорить неправду. Потім приїхав безоплатний захисник, від якого вона відмовилася, зазначивши, що у неї є свій захисник, який згодом приїхав. Зокрема, зазначила, що її не позбавляли батьківських прав, а вона сама надала можливість своїй колишній свекрусі таким чином отримувати гроші, які виплачуються на дітей. На даний час, діти знаходяться у бабусі, але вона проводить з ними вихідні та канікули, тобто, її позбавлено батьківських прав лише юридично.

Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 (мама підозрюваної ОСОБА_4 ) за клопотанням захисника показала, що її донька постійно знаходиться вдома з дітьми, веде домашнє господарство та має сина, якому необхідна операція, на яку необхідні кошти. Зокрема, пояснила, що вона також хворіє та дочка їй допомагає. Крім того, зазначила, що її дочка має шістьох дітей, троє з яких, знаходяться в її колишньої свекрухи, а троє дітей проживають з ними. Крім того, їй не відомо, щоб б її дочка кудись від`їжджала з дому, зокрема, до міста Києва, а лише їздить до своєї сестри неподалік. На даний час, вони проживають у місті Конотоп, але вона проживає по АДРЕСА_2 , а її донька по АДРЕСА_3 окремо. Зазначила, що її дочка ніде не працює, а інколи підробляє в сусідів допомагаючи їм на огородах.

Після думки захисника та підозрюваної, прокурор щодо заяв захисника, що під час затримання не було викликано захисника, зазначив, що це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до доручення для надання безоплатної правової допомоги від 09.10.2020 року, було призначено з Центру для надання безоплатної допомоги захисника, однак, підозрювана відмовилася від захисника. Крім того, що стосується твердження з приводу картки потерпілої, яку знайшли саме в квартирі, де мешкала підозрювана, то дана картка належить потерпілій і є доказом у кримінальному проваджені. Зокрема, потерпілу було допитано про обставини вчинення злочину і остання впізнала за фотознімками саме підозрювану ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваної та свідка, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Судом було встановлено, що 08.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005309 були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.10.2020 року, ОСОБА_4 була затримана 09.10.2020 року о 03 годині 35 хвилин, відповідно до ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді. Тому, саме вказаний час (03 година 35 хвилин 09.10.2020 року) є моментом затримання ОСОБА_4 у розумінні вимог ст. 209 КПК України.
09 жовтня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, наявними матеріалами клопотання та наданими в судовому засіданні прокурором, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Крім того, у судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.
При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків, репутацію підозрюваної, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Слідчий суддя, також враховує, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.
Зокрема, як вбачається з рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2018 року, ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно трьох її дітей, що спростовує доводи сторони захисту з приводу того, що вона має на утриманні шістьох дітей та належно їх доглядає.
Крім того, як було встановлено, підозрювана ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у Сумській області, ніде не працює.
Доводи сторони захисту з приводу того, що підозрювана ОСОБА_4 має на утриманні дітей і маму, яка є інвалідом і потребує допомоги, слідчим суддею не беруться до уваги, адже підозрювана при таких обставинах, проживаючи в Сумській області, поїхала до міста Києва відпочивати, з її ж пояснень, не враховуючи наявність дітей та хвору маму. Зокрема, свідок ОСОБА_12 , пояснила, що були випадки, коли її дочка їхала з дому, нібито до сестри, однак, вона не знала, що її донька їздила саме до міста Києва, що вказує на те, що підозрювана не опікується своїми дітьми і своєю мамою-інвалідом та їх не утримує, оскільки ніде офіційно не працює.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, дає підстави для висновку, що існують з боку підозрюваної ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів з моменту її фактичного затримання, тобто до 05 грудня 2020 року включно.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: