Справа №463/4086/20
Провадження №1-кс/463/2366/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 17.04.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000310 від 19.03.2020.

Скаргу мотивує тим, що 19.03.2020 на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова до ЄРДР за №0000310 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 від 27.02.2020.

15.04.2020 ОСОБА_3 подала клопотання щодо видачі їй постанови (пам`ятки) про права потерпілого, у відповідь на яку отримала оскаржувану постанову про відмову у визнанні її потерпілою. При цьому у постанові не надано жодних доказів відсутності підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою, а висновки слідчого ґрунтуються на припущеннях. Оскільки факти, що підтверджують стан ОСОБА_3 як потерпілої докладно викладені у заяві про злочин від 27.02.2020, тому просить скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, разом з тим подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000310 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних, на думку заявника, дій працівників поліції Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, які 06.01.2020 та 20.02.2020 безпідставно зупинили автомобіль марки «Форд Фьюжн», р.н. НОМЕР_1 , а також перевищуючи свої службові повноваження, надали недостовірну відповідь на скерований ОСОБА_3 , інформаційний запит.

При цьому, ч.1 ст.365 КК України передбачена кримінальна відповідальності за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 17.04.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000310 від 19.03.2020, з тих підстав, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 не завдано і не могло бути завдано збитків, у зупиненому автомобілі ОСОБА_3 не перебувала, усі відповіді на запити надані відповідно до вимог Законів України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації».

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_3 у заяві про злочин не лише не довела, а й взагалі не зазначила про завдання їй істотної шкоди діями працівників Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, не містить таких відомостей і сама скарга, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчим обґрунтовано винесено вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 17.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000310 від 19.03.2020, є обґрунтованою, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування та задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 17.04.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000310 від 19.03.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1