УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій останній зазначив, що він 04.07.2020 звернувся у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 до слідчого Державного бюро розслідувань (далі-ДБР) з клопотанням про вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, проведення його допиту із застосуванням відео фіксації цієї слідчої дії, надання витягу з ЄРДР, надання заявнику можливості ознайомитись з доказами у вказаному провадженні.
У зв`язку з тим, що у передбачений КПК України строк слідчий ДБР клопотання заявника не розглянув, рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 30.07.2020 (справа № 761/21523/20) на слідчого покладений обов`язок розглянути у передбаченому КПК порядку клопотання ОСОБА_3 від 04.07.2020.
За наслідками розгляду вказаного клопотання, слідчий ДБР ОСОБА_4 26.08.2020 постановив рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56, отже, не має права звертатися з клопотаннями.
Вважаючи вказане рішення прокурора незаконним, ОСОБА_3 просив слідчого суддю постанову скасувати, покласти на слідчого обов`язок визнати його потерпілим, вручити йому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки та допитати як потерпілого.

У судове засідання з розгляду скарги, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, заявник не прибув.

Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Слідчий ДБР, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.
Зі скарги вбачається, що рішенням слідчого ДБР ОСОБА_4 від 26.08.2020 ОСОБА_3 відмовлено у розгляді його клопотання від 04.07.2020, поданого в рамка кримінального провадження № 420 201 000 000 001 56, оскільки, слідчий посилався на відсутність у заявника процесуального статусу потерпілого у вказаному провадженні через відсутність заподіяння йому шкоди кримінальним правопорушенням, що позбавляє його права звертатися з клопотаннями до сторони обвинувачення.
На підставі наведеного, слідчий по суті клопотання заявника не розглянув та зазначивши, що відмовляє у задоволенні клопотання, фактично відмовив його розгляді.
Статтею 55 КПК визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається з долучених заявником до скарги документів кримінальне провадження № 420 201 000 000 001 56 за ч. 3 ст. 382 КК України порушене на підставі заяви ОСОБА_3 .
У подальшому рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2020 (справа № 761/21523/20) постанову слідчого ДБР ОСОБА_4 від 04.07.2020 про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні скасована.
З викладеного витікає, що на день винесення слідчим ОСОБА_4 рішення від 26.08.2020 ОСОБА_3 мав процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56.
Таким чином, обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання заявника від 04.07.2020, слідчий посилався на обставини, що спростовані ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 03.08.2020.
Статтею 56 КПК України визначено коло процесуальних прав потерпілого. Зокрема, потерпілий має право заявляти клопотання, ознайомлюватись з матеріалами провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, подавати стороні обвинувачення докази тощо.

Однак, оскаржена потерпілим постанова слідчого від 26.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання не містить обґрунтування відмови у проведенні ініційованих заявником процесуальних дій.

У силу 9 КПК саме на слідчого та прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Водночас, вказані дії слідчого не відповідають вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону, оскільки останній фактично відмовив заявнику у розгляді поданого ним клопотання, з підстав, що не відповідають матеріалам кримінального провадження, чим суттєво порушив права ОСОБА_3 .

Наведений висновок має наслідком задоволення скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.08.2020 у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 про відмову у задоволенні клопотання заявника від 25.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання від 04.07.2020 скасувати.

Зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1