Справа № 200/2546/19
Провадження №1-кс/932/6090/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0001526 від 30.07.2017 за ч.2 ст.364 КК України про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
27.10.2020 слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автостоянку.
Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно із вимогами ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Ознайомившись із клопотанням та доданими до нього матеріалами, вважаю, що воно підлягає поверненню за наступних підстав.
В межах цього провадження слідчим подано два клопотання про накладення арешту на об`єкти нерухомості за такими адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . При цьому слідчий вказує, що ці адреси належать одному об`єкту нерухомості.
Разом із тим жодного доказу, який би підтверджував вказане твердження до матеріалів не долучено. Не доведено, що потерпілий мав чи має якісь права щодо об`єкту під номером 23-а, а щодо об`єкту 23-г, чи існують підстави передбачати можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, увідповідності до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Хоча слідчий просить розглядати клопотання без участі власника майна, проте не наводить жодного мотивування та доказів щодо цього.

Надані ж слідчим докази не дозволяють встановити контактні дані власника майна, зокрема ОСОБА_3 , що унеможливлює його виклик у судове засіданні із розгляду клопотання про арешт майна, у встановлені законом строки.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 369-372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0001526 про арешт майна повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .
Встановити прокурору строк сімдесят дві години з часу отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків клопотання.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1