Справа № 192/1354/20
Провадження № 1-в/192/431/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», клопотання
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, засудженого:
- 28.02.2018 Самарський районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 06.04.2018 Самарський районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинуто покарання за даним вироком покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 року і остаточно призначено 3 роки позбавлення волі;
- 08.06.2018 Самарський районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України призначено 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018 року остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі на підставі угоди про визнання винуватості від 08.06.2018.
про пом`якшення покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про пом`якшення покарання у зв`язку з прийняттям Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню. Зауважив, що єдина стаття за якою призначене покарання може бути пом`якшено ч. 1 ст. 309 КК України, однак, за даною статтею за умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі. Верхня межа покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в результаті внесених змін становить 5 років обмеження волі. Тому застосування положень ч.2, 3 ст. 74 КК України може призвести до погіршення становища засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим клопотання засудженого не може бути задоволено.
Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд клопотання у відсутність представника колонії.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку прокурора, вислухав засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018 ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинуто покарання за даним вироком покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 року і остаточно призначено 3 роки позбавлення волі .
Вирком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2018 ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2018 і остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі на підставі угоди про визнання винуватості від 08.06.2018.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. Вказаним законом внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Частинами 2,3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо можливості пом`якшення покарання за ч.1 ст. 309 КК України. Разом з тим, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Вироком Самарського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст.70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. Зміни до ч.2 ст. 185 КК України Законом України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» не вносились.

За умовами угоди про визнання винуватості від 08.06.2018 ОСОБА_4 призначено покарання за ч.1 ст. 309 КК України з урахуванням вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Отже, приєднана ОСОБА_4 частина невідбутого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України становить 1 місяць позбавлення волі, тому підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання в порядку ч.ч.2, 3 ст. 74 КК України відсутні.

Керуючись ст.ст.4,5,74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про пом`якшення покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено та підписано 26.08.2020.

Суддя ОСОБА_1