Ухвала

Іменем України
12 січня 2021 р.

м. Київ
справа № 761/30647/20

провадження № 51- 95 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000072 від 05 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно залишено без зміни.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 ставить питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 424 цього Кодексу ухвала слідчого судді після

її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Як убачається зі змісту касаційної скарги ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року переглядалась в порядку апеляційної процедури та ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року була залишена без зміни.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3