Справа №585/614/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/705/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливого злочину, поєднаного із застосування насильства та умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини, тобто останній має високу суспільну небезпечність, а характеристики засудженого за час відбування ним покарання в сукупності не дають підстав для висновку про можливість застосування відносно останнього положень ст. 81 КК України та прийшов до висновку, що засуджений не довів свого виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, а 03 липня 2020 року направив доповнення до неї, в якому просив скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.05.2020 року повністю через неправильне застосування відносно нього закону України про кримінальну відповідальність та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вимог останній вказує, що судом не взято до уваги, що він має 7 заохочень у вигляді подяк від начальника Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», закінчив 12 класів в даній Державній установі, навчався в ПТУ, де отримав спеціальність за фахом «Оператор котельних установ», протягом 3 років працював на посаді нічного днювального, зараз майже 2 роки працює оператором котельні. Звертає увагу, що він 5 років працює в Державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» без будь яких заробітних грошових окладів, якими він міг би скористатися в своїх побутових потребах та міг би сплатити боргові зобов`язання на користь Держави. Зокрема, вказує, що із нього не відраховували зароблені кошти на погашення його заборгованості на користь держави, через що переконаний, що а ні суд а ні прокурор взагалі ні на що не звертали увагу, згідно ч.2 ст.50, ч.ч.2,3 ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов:

1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі;

2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення;

3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги засудженого колегія суддів вважає, що винесення рішення судом першої інстанції відбувалося з урахуванням вказаних норм закону та з ними узгоджується.

Так, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений 23.11.2012 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05.02.2013 зазначений вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області залишений без змін.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2016 задоволено клопотання ОСОБА_7 та зараховано йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 04 травня 2012 р. по день набрання вироком законної сили 05 лютого 2013, з розрахунку, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали апеляційного суду Сумської області від 17.03.2016 вищевказана ухвала змінена та зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 17 січня 2012 р. по 03 травня 2012 р. включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. В іншій частині ухвала залишена без змін.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховано довідку про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 , який має 1 стягнення, яке погашене, а також 7 заохочень у вигляді подяк. Крім того, судом взято до уваги покази свідка ОСОБА_9 , який є психологом Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» відповідно до яких ОСОБА_7 має робітничу спрямованість, закінчив школу, ПТУ, протягом останніх двох років працював, зокрема на посаді нічного днювального, зараз працює кочегаром, що прямо суперечить доводам апелянта в цій частині.

Доводи ОСОБА_7 , стосовно того, що він працює в Державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» без будь яких заробітних грошових окладів, якими він міг би скористатися в своїх побутових потребах є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема довідкою від 09.04.2020 року (а.с.19).

Що стосується доводів засудженого, що із нього Державною установою «Роменська виправна колонія (№56)» не відраховували зароблені кошти на погашення його заборгованості на користь держави, то вони можуть свідчити лише про не належне виконання вироку суду, однак не дають підстав застосувати до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Всупереч доводам та думці засудженого, що а ні суд а ні прокурор взагалі ні на що не звертали увагу, згідно ч.2 ст.50, ч.ч.2,3 ст. 81 КК України, судом першої інстанції при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення належним чином враховані матеріали особової справи засудженого, довідки про початок та закінчення строку покарання і про відбуту та не відбуту частину покарання, характеристики засудженого ОСОБА_7 від 24.01.2015, 20.04.2016, 13.09.2017, 04.07.2018, 13.04.2020 років, довідки про наявність заохочень та стягнень, покази психолога виправної колоній, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що засуджений не довів свого виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 вже був судимий, зокрема вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2012 року за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі та 23.11.2012 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, за яким відбуває покарання на даний час, що відповідно характеризує його особу, і вказує на стійку тенденцію до вчинення злочинів, зокрема поєднаних із застосуванням насильства та позбавленням життя людини, а враховуючи періодичність вчинення злочинів, ще й на відсутність для себе належних висновків.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Інших достатніх даних на підтвердження факту свого виправлення засуджений ОСОБА_7 не навів ні в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4