Кримінальне провадження № 1-кп/760/1570/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи з 10.06.2009 військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , маючи військове звання «майор», 20.09.2019, не маючи відповідного дозволу командування, діючи з метою ухилення від проходження військової служби в порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого стану, проводячи час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_2 , не виконуючи обов`язки військової служби до дня затримання 28.11.2019 і доставки до військової прокуратури Київського гарнізону.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що контракт про проходження військової служби закінчився у 2014 році, у 2016 році звертався з рапортом про звільнення з військової служби, проте у розгляді рапорту було відмовлено. У вересні 2018 року розлучився, тому перебував у пригніченому стані і без дозволу командування не вийшов на службу і поїхав до АДРЕСА_2 , де проживав більше року. 28.11.2019 був затриманий військовою службою правопорядку і доставлений до військової прокуратури.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам і ніким із сторін провадження не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше не судимого, посередньо характеризується за місцем служби, на обліках лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За викладеним, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя: