КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4629/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2020 року задоволено частково клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 та накладено арешт (із забороною володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- Флеш-накопичувач, який під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD2091711;

- Копії документів на 25 аркушах, які під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD3095434.
У задоволенні клопотання про накладення арешту на інше тимчасово вилучене під час обшуку майно (грошові кошти в сумі 2755 доларів США) відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить частково скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000055 від 24.06.2020 року повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи.

Вилучені на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду грошові кошти в сумі 2755 доларів США, за фактичним місцем проживання ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_2 , необхідні для встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, підлягають доказуванню та визнані речовими доказами. Накладення арешту на останні має на меті забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального провадження та в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, у зв`язку із чим прокурор просить задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Київською місцевою прокуратурою № 9 здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 24.06.2020року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, що протягом 2018-2020 років невстановлені досудовим розслідуванням особи на території м. Києва, Дніпропетровської, Харківської та Київської областях організували та запровадили механізм щодо розкрадання бюджетних коштів у великих розмірах із використанням низки суб`єктів господарської діяльності, зареєстрованих на підконтрольних їм осіб, які не мали на меті здійснення господарської діяльності.
Зокрема, до переліку схемних підприємств з ознаками фіктивності, що задіяні в протиправному механізмі входили: TOB "СЕМВІН ЛТД" (), TOB «ТМС Груп» (), ТОВ «Агро-ТОВ»(код ЕДРПОУ 42451526) , ТОВ "ЛОЙС ТРЕЙД" код (), ТОВ "ЛЕЙК ГІРОМ ІНВЕСТ" (), ТОВ "АКСОН ДНЕПР" (), ТОВ "АЛЕЗ ІНВЕСТ" (), TOB "ПРОМТРІС" (), ТОВ "ВІНДЗЕМ" (), ТОВ "СУБСІТРАСТ" (), TOB "АРТКЕРАМ" (), ТОВ ТІГАБУК" (), ТОВ "МАКСІМОР" (), ТОВ "ОПТІТАБЛ" (), ТОВ "АВЕРАЖГОСТ" (), ТОВ "СЕРБІ ВАЙЄ" (), ТОВ ТАЛЛІОН" (). ТОВ "ЛОЙЄ ТРЕЙД" код (), ТОВ "МЕТЕРЛІНК" (), ТОВ "ЛЕЙК ГІРОМ ІНВЕЄТ" (), ТОВ "МЕТЕРЛІНК" (), ТОВ "ЕЙР БАДЖЕЄТ" (), ТОВ «АУРУМ ІНВЕЄТ АЛЬЯНС» (), ТОВ «Донакаса» (), ТОВ «Скопус маркет» (), ТОВ «ДЕВЕРАЛО» (), ТОВ «Рекорд Актив» (), ТОВ «Оушен проект» (), ТОВ »Чесленд» (), ТОВ «Міртал Альянс» (), ТОВ «Делби Актив» (), ТОВ «Робби Билдинг» ().
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2020 року надано слідчим Солом`янського районного управління поліції дозвіл на проведення обшуку за адресою розташування житлового приміщення, що використовується ОСОБА_9 для проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів (в тому числі в електронному вигляді), що стосуються діяльності за період 2018-2020рр. товариств, зазначених в резолютивній частині ухвали, та їх контрагентів, первинних бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності.
В ході проведення обшуку було виявлено, оглянуто та вилучено наступні речі:
флеш-накопичувач, який під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD2091711;
копії документів на 25 аркушах, які під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD3095434;
грошові кошти в сумі 2755 доларів США, перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.
20.08.2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту (із забороною володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: м. Дніпро вул. Поля Олександра, 16, перелік якого зазначений у клопотанні.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2020 року клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт (із забороною володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: м. Дніпро вул. Поля Олександра, 16, а саме на:
- Флеш-накопичувач, який під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD2091711;

- Копії документів на 25 аркушах, які під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD3095434.
У задоволенні клопотання про накладення арешту на інше тимчасово вилучене під час обшуку майно (грошові кошти в сумі 2755 доларів США) відмовлено.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, зважаючи на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: м. Дніпро вул. Поля Олександра, 16, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та представників власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Задовольняючи частково клопотання про накладення арешту на вилучене на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: м. Дніпро вул. Поля Олександра, 16, а саме на: флеш-накопичувач, який під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD2091711; копії документів на 25 аркушах, які під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD3095434, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

В частині відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на інше тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме грошові кошти в сумі 2755 доларів США, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а яке доказове значення мають грошові кошти для розслідування даного кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту грошових коштів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність останніх у даному кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що грошові кошти, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, представниками власника майна було надано слідчому судді копію договору купівлі - продажу квартири від 19.08.2017 року, на підставі якої ОСОБА_9 , як продавцем було отримано кошти, частина яких залишилася від зазначеного правочину, що свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту, протилежне прокурором не доведено у клопотанні та під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на грошові кошти, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 та накладено арешт (із забороною володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.08.2020 року житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
Флеш-накопичувач, який під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD2091711;
Копії документів на 25 аркушах, які під час обшуку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» №SUD3095434 та відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на інше тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме: грошові кошти в сумі 2755 доларів США, перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4