Справа № 526/1089/20
Провадження № 1-кп/526/174/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000311 від 02 червня 2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

02 червня 2020 року близько 06 год. (у світлий час доби) ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом легковим автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить громадянці Республіка Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та яким на вказаний день він фактично володів і користувався як своїм власним та рухаючись по автодорозі Гадяч Опішня в напрямку від м. Гадяча до м. Полтави з пасажиром ОСОБА_5 , на відстані близько 1 км від кафе «Лісова Пісня» у с. Вельбівка, ОСОБА_4 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001: не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу з тим, аби мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечні прийоми керування транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML» з реєстраційним номером НОМЕР_1 за межі проїзної частини автодороги на ліве узбіччя по ходу руху, з подальшим з`їздом до кювету, де відбувся наїзд автомобіля на нерухому перешкоду дерево.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичного експерта №164 від 24.06.2020 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді ушиблено-різаних ран голови та правої вушної раковини, правобічної параорбітальної гематоми, правобічної гематоми м`яких тканин голови, струсу головного мозку; закритої травми грудного відділу хребта у вигляді компресійних переломів тіл 5-го, 8-го, 10-го та 12-го хребців, які в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку експерта №408 від 24.06.2020 за наслідками проведення судової інженерно-транспортної експертизи є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно вранці 2 червня їхав у напрямку с. Лютенька. Після дощу дорожнє покриття було мокрим, тому коли він колесом зачепив обочину, машину знесло в кювет, в результаті чого у нього та пасажира утворились тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що дійсно їхав пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_4 , по дорозі на с.Лютеньку їх знесло в кювет. На даний час всі матеріальні витрати пов`язані з лікуванням, обвинувачений відшкодував, претензій до нього не має.
Докази відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались так як фактичні обставини справи не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого і потерппілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 оцінюється як середній.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках не перебуває, відшкодував збитки за лікування та визнає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд також враховує позицію потерпілого, який не наполягає на призначенні суворої міри покарання і вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, так як він має доходи від заробітку за кордоном.
При цьому суд враховує і те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України, суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Суд також не вбачає достатніх підстав для позбавлення права керування транспортними засобами. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти на користь держави витрати по проведенню експертизи в сумі 490 грн. 35 коп.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

- ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь в держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.
Речові докази: легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML» з реєстраційним номером НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 ..
Стягти з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 490 грн. 35 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1