ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1913/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжних заходів
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002811 від 14.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002811 від 14.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
На зазначену ухвалу слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якоюзадовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України. Зазначає, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення злочину, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, вважає, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а також пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002811 від 14.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України.

14.08.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службового становища всупереч інтересам служби (зловживання службовим становищем), скоєне за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

29.09.2020 слідчий звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харковаз клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовуючи клопотання повідомленою ОСОБА_8 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, його тяжкістю і наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.
Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що слідчим не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, тобто не обґрунтовано доцільність обрання стосовно підозрюваного саме виключного за своєю суворістю запобіжного заходу тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор або слідчий доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного детективом обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Між тим, відповідно до висновків, викладених у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя суду першої інстанції постановив ухвалу у відповідності з вимогами ч.1 ст.194 КПК України.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В ч.5 ст.132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор повідомив про те, що на цей час строки досудового розслідування не продовжено, оскільки досудове розслідування не здійснюється у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів не має процесуальної можливості вирішити питання щодо обрання будь-якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 поза межами строку досудового розслідування.
За таких обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 196, 376, 392, 404, 405, 407 ч.3 п.1 , 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року залишити без мін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді