КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС 357/1219/20
Справа № 11-кп/824/3441/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

29 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000145 стосовно ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року затверджено угоду про примирення від 28 січня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Судом також вирішено питання щодо речових доказів.

На вказаний вирок прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою з наступних підстав.

Кримінальним процесуальним законом визначено суттєві особливості розгляду кримінальних проваджень на підставі угод. Главою 35 «Кримінальне провадження на підставі угод» КПК України передбачено умови, за яких може бути укладено угоду про примирення або угоду про визнання винуватості, вимоги до змісту угоди, порядок судового провадження на підставі угоди. Відповідно, кримінальним процесуальним законом передбачено також особливості апеляційного оскарження вироку на підставі угоди.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені вироки, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, у якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів провадження між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення стосовно нетяжкого кримінального правопорушення, а тому перешкод до укладання угоди про примирення за вказаними вище підставами не було.

У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції, переконавшись у відповідності угоди про примирення за змістом та порядком укладення вимогам ст. 468, ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України в сукупності з положеннями ст. 12 КК України та з огляду на санкцію ч. 2 ст. 185 КК України, а також у тому, що сторонами угоди про примирення узгоджено міру покарання, ухвалив вирок про затвердження вказаної угоди, визнав ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначив йому узгоджене сторонами покарання.

При цьому прокурор оскаржив вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним не з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, а у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема положень ст. 75 КК України, тобто на підставах, на яких його не може бути ним оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зважаючи на наведене, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року слід відмовити, а тому керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000145 стосовно ОСОБА_4
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2