Єдиний унікальний номер 725/5548/19
Номер провадження 1-кп/725/250/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

та захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0001062 від 07.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник звернувся до суду з клопотанням про визнання очевидно недопустимими доказів, а саме усіх матеріалів досудового розслідування, оскільки вважає, що органом досудового розслідування не виконано вимог ст. 290 КПК України та не відкрито обвинуваченому матеріалів досудового розслідування. Зокрема, вважає, що протокол про надання доступу до матеріалів від 30.09.2019 року та розписка про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 30.09.2019 року в яких зазначено про відмову ОСОБА_5 від підпису про ознайомлення з доказами та отримання копії обвинувального акту не можуть бути належним доказом відкриття стороною обвинувачення матеріалів досудового розслідування, оскільки свідок ОСОБА_7 , який своїм підписом засвідчував вказані обставини, в судовому засіданні не впізнав ОСОБА_5 та відповідно до отриманих відомостей на адвокатський запит не перебував одночасно з обвинувачем 30.09.2019 року в приміщенні ЧВП ГУНП в Чернівецькій області.

Обвинувачений підтримав зазначене клопотання та просив задовольнити, а прокурор та представник потерпілого заперечували проти його задоволення, вважаючи таке клопотання безпідставним.

Статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За змістом ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Так, у постанові від 06.12.2018 року у справі № 521/2542/14-к Верховний суд констатував, що відповідно за самим змістом ч. 2 ст. 290 КПК України презюмується, що відкриття має бути здійснено до початку судового розгляду, оскільки сторони мають право на час бути готовими до проведення змагального процесу - мати заперечення на доводи сторони обвинувачення та навпаки.
Разом з тим, сторона як захисту, так і обвинувачення не може використовувати вказане положення процесуального закону як формальну й безумовну підставу визнання доказів недопустимими, які не відкриті одна одній та здобуті під час досудового розслідування.
Крім того, положення ч.12 ст.290 КПК України, якою встановлено, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази, містять наслідки недопущення судом відомостей, що містяться в них як докази, що може мати місце лише у випадку саме не відкриття матеріалів провадження. Але щодо відкриття матеріалів тільки до початку проведення підготовчого судового засідання законодавцем нічого не зазначено. Тому не виключається, що таке відкриття вже може бути здійснено й тоді, коли судовий розгляд розпочався, наприклад, в разі залучення нового захисника або в інших випадках.
Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника про визнання очевидно недопустимими доказів зібраних органом досудового розслідування задоволенню не підлягає, оскільки з`ясування обставин на які посилається захисник у своєму клопотанні потребує дослідження матеріалів кримінального провадження та їх оцінки в сукупності з іншими доказами, зокрема показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також протоколом про надання доступу до матеріалів від 30.09.2019 року, на який посилається захисник у своєму клопотанні та який не був досліджений судом, а тому встановлення факту допустимості чи недопустимості таких доказів може бути під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження, а також оцінки фактичної можливості сторони захисту ознайомитись з матеріалами досудового розслідування до початку судового розгляду та бути готовими до проведення змагального процесу.
Очевидності недопустимості цих доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 87,89, 95, 333, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимими доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1