Справа №-613/556/20 Провадження №-1-кп/613/136/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000509 від 21.09.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Первухінка Богодухівського району Харківської області, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (до шлюбу та на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 ), будучи призначеною на посаду продавця у відділ «Телефони» фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на підставі трудового договору № 1/2018 від 03.04.2018 року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03.04.2018 року, здійснювала продаж побутових товарів у відділі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час виконання своїх трудових обов`язків ОСОБА_4 у період часу з 03 квітня 2018 року по 12 липня 2018 року, здійснюючи операції з реалізації товарів за касою відділу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_7 », діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на привласнення грошових коштів, незаконно привласнила грошові кошти від реалізації ввірених їй товарно-матеріальних цінностей невстановленим особам, допустивши нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму згідно з висновком судово-економічної експертизи №8/63СЕ-20 від 29.04.2020 року 17 524 грн. 12 коп., і обернула їх на свою користь. Своїми діями ОСОБА_4 спричинила ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю. Пояснила, що дійсно в період з 03.04.2018 року по 12 липня 2018 року працювала на посаді продавця у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП ОСОБА_7 за трудовим договором та була матеріально-відповідальною особою. В її обов`язки входило продавати товари гаманці, ремені, сумки та телефони. Продаж товару вона мала фіксувати через апарат, касу здавала двічі в день бухгалтеру, кошти зберігала в столі. В період роботи вона дійсно привласнила кошти потерпілого в загальній сумі, що вказана в експертизі. Так, вона іноді брала грошові кошти з каси, а потім повертала їх, іноді повертала не в повному обсязі. Іноді просто не проводила розрахункову операцію через апарат, залишаючи собі кошти від продажу товару, однак залишала цінник зі штрих-кодом, щоб провести операцію потім. З часом вона перестала виходити на роботу, сказала, що захворіла, а роботодавці в цей час провели інвентаризацію і виявили нестачу.

У вчиненому щиро розкаялась, зазначила що вчинила правопорушення через скрутне матеріальне становище та наразі вона відшкодувала майже всю матеріальну шкоду потерпілому. Також просила врахувати, що вона уклала шлюб та народила дитину, яка перебуває на її утриманні.

Цивільний позов потерпілого в частині матеріальної шкоди визнала в обсязі, що підтверджено експертизою, з урахуванням часткового відшкодування шкоди. В частині моральної шкоди визнала частково, а саме у розмірі 5 000 грн.

Крім повного визнання свої вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина підтверджується дослідженими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно працювала продавцем у відділі товарів, що розташований в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». В липні вона перестала ходити на роботу і охоронець магазину розповів, що вона винна комусь гроші. Тоді з метою перевірки було створено інвентаризаційну комісію та проведено інвентаризацію, за наслідками якої було виявлено нестачу коштів та товарно-матеріальних цінностей.
Під час роботи в магазині ОСОБА_4 вела свій розрахунок та наприкінці місяця робилась звірка, однак вона вказувала у звіті реальні дані, тому нестачу не виявили раніше.
Підтвердив, що на відшкодування заподіяної шкоди йому виплачено 14380.00 грн., в іншій частині підтримав заявлений цивільний позов.

-трудовим договором між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 03 квітня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 прийнята на роботу в магазин «Елітан» на посаду продавця непродовольчих товарів /а.с.64-65/;

-копією свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 »;

-договором про повну матеріальну відповідальність від 03.04.2018, відповідно до якого ОСОБА_6 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй матеріальних цінностей /а.с.67/;

-наказом про проведення планової інвентаризації у відділі «Телефони» від 03.04.2018, відповідно до якого у зв`язку з прийняттям на роботу ОСОБА_6 у відділ «Телефони» в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП ОСОБА_9 наказав провести планову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей та забезпечити контроль за своєчасним і якісним її проведенням та призначити інвентаризаційну комісію /а.с.73/;

-інвентаризацією товарів на складі №58 від 03 квітня 2018 року з якої вбачається, що ОСОБА_6 прийняла товар на суму 311 278, 69 грн. /а.с.74-81/;

- актом про відсутність на роботі від 12.07.2018 відповідно до якого продавець непродовольчих товарів ОСОБА_6 відсутня на роботі з 10.07.2018 по 12.07.2018, про наявність поважних причин, що пояснюють відсутність на роботі не підтвердила жодними засобами зв`язку, на телефоні дзвінки не відповідала /а.с. 68/;

- наказом ФОП « ОСОБА_7 » №1 від 12.07.2018 відповідно до якого, через відсутність продавця ОСОБА_6 на робочому місці створено інвентаризаційну комісію та призначено проведення позапланової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у відділі «Телефони» /а.с.69/;

-наказом про звільнення ОСОБА_6 від 01.08.2018, відповідно до якого ОСОБА_6 звільнено з займаної посади 01 серпня 2018 року за ст. 38 КЗпП України /а.с. 72/;

-бухгалтерською довідкою від 12.07.2018, з якої вбачається, що призначена інвентаризаційна комісія провела інвентаризацію копіювального апарату, який знаходиться у відділі «Телефони», де матеріально-відповідальною особою являється ОСОБА_6 . На момент інвентаризації показник лічильника становить 114878, а попередньо відзвітований показник 114103. Наявність грошових коштів 55 грн. 00 коп., недостача складає 720 грн. 00 коп. /а.с. 86-87/;

-бухгалтерською довідкою з якої вбачається, що за період роботи ОСОБА_6 з 03.04.2018 по 08.07.2018 в відділі «Телефони» продано товару на суму 190 620 грн. 46 коп., а фактично здано виручки на суму 181 606 грн. 85 коп. Недостача грошових коштів складає 9 013 грн. 61 коп. /а.с.88/;

-бухгалтерською довідкою по інвентаризації у відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 12.07.2018, з якої вбачається, що інвентаризаційною комісією встановлена сума недостачі по розмінній монеті 248 грн. 90 коп. /а.с. 89/;

-довідкою ФОП ОСОБА_10 про те, що станом на 25.02.2020 продавець ОСОБА_6 недостачу в сумі 27 506 грн. 63 коп. не сплатила /а.с. 90-91/;

-копіями товарних звітів та копіями надходжень товарів та послуг /а.с.92-157/;

-протоколом огляду оригіналів бухгалтерської документації ФОП ОСОБА_7 за період квітень липень 2018 року та результатів проведеної інвентаризації ФОП ОСОБА_7 від 19 березня 2020 року, яким також були вилучені копії вказаних документів на 154 аркушах /а.с.217/;

-висновком експерта №8/63СЕ-20 від 29.04.2020, відповідно до якого висновки проведеної інвентаризації у ФОП ОСОБА_7 12.07.2018 в частині встановленої нестачі товарно-матеріальних цінностей, спричиненої продавцем ОСОБА_6 фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 документально підтверджуються на загальну суму 17 524, 12 грн. Питання щодо документального підтвердження висновків проведеної інвентаризації у ФОП ОСОБА_7 станом на 12.07.2018 в частині встановленої нестачі грошових коштів не розглядалось у зв`язку з тим, що клопотання експерта не задоволено, а в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, в яких відображена нестача грошових коштів /а.с.218-230/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2020 року, під час якого обвинувачена показала, де в період часу з 03.04.2018 по 12.07.2018 вона здійснювала торгівлю та протягом вказаного часу привласнила грошові кошти від реалізації телефонів та інших матеріальних цінностей та фото таблицею до нього /а.с. 232-236/.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, доказана повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї поведінки та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що вона особисто зазначила у судовому засіданні, а також часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зважаючи на положення ч.2 ст.50, 65 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а саме - права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або займатись діяльністю, пов`язаною зі зберіганням і розпорядженням матеріальними цінностями в межах санкції ч.1 ст.191 КК України.

При цьому суд звертає увагу, що призначення покарання у виді обмеження волі в даному випадку є неможливим в силу приписів ст.61 КК України через наявність у обвинуваченої малолітньої дитини, а призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт є недоцільним через те, що обвинувачена не працює.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді, думку потерпілого, який вважав можливим обвинувачену суворо не карати, той факт, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 створила родину, народила дитину, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому, підтверджено висновком експертизи на суму 17524.12 грн., потерпілим було заявлено вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 15226.30 грн. з урахуванням часткового відшкодування на момент подачі позову та моральної шкоди в сумі 20000.00 грн.

В судовому засіданні потерпілий підтвердив, що йому відшкодовано 14380.00 грн., отже стягненню підлягає сума з урахуванням часткового відшкодування матеріальної шкоди, а саме 17524.12 грн. мінус 14380.00 грн., що дорівнює 3144.12 грн.

Щодо моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), враховує інші обставини. Зокрема, також враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер душевних страждань потерпілого /страждання, пов`язанні з хвилюванням через незаконне заволодіння його майном та його тривалим неповерненням/, враховує ступень тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі потерпілого, пов`язаних з необхідністю витрачати час на участь у слідчих діях та судових засіданнях, зважаючи на обставини справи, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, кошти в розмірі 6 000.00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженої, запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або займатись діяльністю, пов`язаною зі зберіганням і розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 /один/ рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання з випробуванням на 1 /один/ рік, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 5 230 грн. 40 коп. (п`ять тисяч двісті тридцять гривень 40 копійок).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3144.12 /три тисячі сто сорок чотири/ грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 6000 /шість тисяч/ грн.

Речові докази: оригінали бухгалтерської документації ФОП ОСОБА_7 за період квітень, травень, червнь, липень 2018 року та результати проведеної інвентаризації ФОП ОСОБА_7 від 12.07.2018 року - вважати повернутими за належністю; копії вказаної документації зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя