КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

3 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 на ухвалу підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду міста Києва від 2 липня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003317, внесеному до ЄРДР 18.05.2020 року, постановленої щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації та проживання у місті Києві, несудимого,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 міста Києва ОСОБА_5 .

Цією ж ухвалою продовжено ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України до 30 серпня 2020 року включно.

Одночасно визначено розмір застави в сумі 168 160 грн. та покладено відповідні процесуальні обов`язки, у разі внесення застави.

Ухвала суду мотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином Республіки Таджикистан та в судовому засіданні повідомив, що українську мову розуміє частково, при цьому добре розуміє російську мову та потребує перекладу з української мови на російську мову. Однак, в порушення ст. 29 КПК України доданий до матеріалів кримінального провадження перекладений російською мовою обвинувальний акт не завірено перекладачем, також з реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, відсутня постанова слідчого про залучення перекладача та не зазначено відомостей щодо особи перекладача, відповідно до цього не вбачається участі перекладача під час досудового слідства, що позбавляє суд можливості надати належну оцінку достатнього розуміння ОСОБА_10 суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, обвинувальний акт не містить відомостей щодо вартості викраденого майна та розміру матеріальної шкоди.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що є необхідним обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносноОСОБА_7 повернути прокурору.

Не погодившись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 2 липня 2020 року у справі №755/7733/20 у кримінальному провадженні №0003317 від 18.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в частині повернення обвинувального акта прокурору та в частині визначення застави і покладення обов`язків у випадку її внесення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що з урахуванням вимог ст. 29, п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України, підпункту е) п. 3 ст. 6 Конвенції, на стадії досудового розслідування слідчим та прокурором обвинуваченому було забезпечено як перекладача, так і переклад основних процесуальних документів. Текст повідомлення про підозру та обвинувального акта також були перекладені перекладачем російською мовою та вручені обвинуваченому, про що свідчать відповідні підписи перекладача й обвинуваченого на цих документах, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження. Про надання цих документів суду жодна сторона клопотань не заявляла.

Звертає увагу на те, що долучення прокурором перекладеного варіанту обвинувального акта, завіреного перекладачем, не передбачено чинним кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема, вимогами ст. ст. 29, 291 КПК України. Крім того, діюче кримінальне процесуальне законодавство не передбачає залучення перекладача з обов`язковим винесенням слідчим, прокурором відповідної постанови згідно ст. 110 КПК України, яка є лише формальним вираженням прийнятого того чи іншого рішення сторони обвинувачення.

Також вважає, що судом передчасно надано оцінку щодо достатнього розуміння обвинуваченим ОСОБА_10 суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки питання роз`яснення суті обвинувачення здійснюється виключно на стадії судового розгляду.

Мотиви суду про те, що обвинувальний акт не містить відомостей про вартість викраденого майна та розміру матеріальної шкоди, на думку прокурора, є помилковими. Так, на виконання вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням потерпілому матеріальної шкоди не завдано, оскільки потерпілий заблокував свою банківську картку, яка сама по собі не має цінності для потерпілого, отже цивільний позов не пред`являвся.

Посилається і на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, підготовче судове засідання проведено без участі потерпілого у кримінальному провадженні, одночасно не з`ясовано підстав його не прибуття та думку сторін про можливість розгляду справи за відсутності потерпілого.

В підсумку вказує на безпідставність застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_7 з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з'явився прокурор, інші учасники кримінального провадження не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала суду про визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку. Отже, апеляційна скарга прокурора щодо вимог скасування ухвали місцевого суду в частині визначення застави і покладення обов`язків у випадку її внесення перегляду не підлягає, однак враховуючи нерозривність вимог поданої апеляційної скарги вона не може бути повернута прокурору.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування - є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального актапрокурору передбачає не формальну невідповідність такого актавимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні під №0003317 від 18.05.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про повернення обвинувального акта прокурору тим, що в порушення ст. 29 КПК України доданий до матеріалів кримінального провадження перекладений російською мовою обвинувальний акт не завірено перекладачем, також з реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, відсутня постанова слідчого про залучення перекладача та не зазначено відомостей щодо особи перекладача, відповідно до цього не вбачається участі перекладача під час досудового слідства, що позбавляє суд можливості надати належну оцінку достатнього розуміння ОСОБА_10 суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, обвинувальний акт не містить відомостей щодо вартості викраденого майна та розміру матеріальної шкоди.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком, вважаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору - передчасним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, оскільки судом залишено поза увагою вимоги ч. 4 ст. 29 КПК України. Зокрема, лише судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються особам кримінального провадження, у перекладі на їхню рідну мову або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.

За матеріалами провадження, наданими до апеляційного суду, не вбачається наявність клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 чи його захисника про переклад обвинувального акта чи інших процесуальних документів на мову, якою володіє обвинувачений.

Проте, не дивлячись на відсутність вказаних клопотань слідчим та прокурором обвинуваченому було забезпечено як перекладача, так і переклад основних процесуальних документів, оскільки обвинувальний акт було перекладено на російську мову, яку обвинувачений розуміє та в суді першої інстанції під звукозапис обвинувачений підтвердив, що текст підозри йому було вручено на російській мові. Також, під час судового розгляду було забезпечено участь перекладача ОСОБА_11 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вказане, мотиви суду першої інстанції не можуть розглядатись як підстава для повернення обвинувального акта.

Посилання суду на те, що обвинувальний акт не містить відомостей щодо вартості викраденого майна та розміру матеріальної шкоди, є безпідставним. Так, з обвинувального акта вбачається, що кримінальним правопорушенням потерпілому матеріальної шкоди не завдано, оскільки потерпілий заблокував свою банківську картку і цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки обвинувачення та розуміння обвинуваченим пред`явленого обвинувачення, що є предметом судового розгляду.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню. Тому мотиви суду не можуть бути безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 337 КПК України, які наділяють прокурора правом під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення чи відмовитись від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З огляду на викладені обставини, висновок суду першої інстанції, на думку колегії, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду міста Києва від 2 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003317, внесеному до ЄРДР 18.05.2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 міста Києва ОСОБА_5 , а також продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України до 30 серпня 2020 року включно, із одночасним визначенням розміру застави в сумі 168 160 грн. і покладенням відповідних процесуальних обов`язків, у разі внесення застави, в частині повернення обвинувального акта прокурору, скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003317, внесеному до ЄРДР 18.05.2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 186 КК України, судом першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 а й л о Т. М. Ю д е н к о