Провадження № 1-кп/344/843/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду з Івано-Франківської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками та вирішуючи питання призначення судового розгляду даного кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Оскільки, при розгляді обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку проведення підготовчого судового засідання не передбачено, вирішуючи питання чи відповідає даний обвинувальний акт вимогам закону, суд вважає, що його слід повернути прокурору для виправлення його змісту та форми згідно з вимогами ст.291 КПК України.

Згідно із ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання прокурором.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, в тому числі, повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен містити дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи, а також висунуте особі обвинувачення, яке відповідно до ст.ст.369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.

Більше того, формулювання обвинувачення має бути конкретним, повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ці дані обвинувального акту в своїй сукупності дозволяють отримати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення і дають можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичним формулюванням.

Однак, пред`являючи обвинувачення ОСОБА_2 вказана норма Закону виконана не в повному обсязі.

Зокрема, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в даному обвинувальному акті зазначено: Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_2 в невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин та в невстановленому місці, отримав завідомо підроблений документ - декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії ІФ 21 від 27.12.2016, яка не реєструвалась відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.
Таким чином в даному обвинувальному акті щодо ОСОБА_2 не відображені усі обов`язкові складники згідно вимог ст.291 КПК: фактичні обставини кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини).

Відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення та належної правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судових рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово зазначалося: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)» (рішення від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України"); в рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

За таких обставин, суд вважає, при здійсненні судового розгляду кримінального провадження в межах поданого прокурором обвинувального акту, в якому відсутні відомості про конкретні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, не представляється за можливе реалізувати право особи на захист загалом, а тому, такий виклад обвинувачення щодо ОСОБА_2 є неприпустимим та вказують на порушення вимог КПК України.

Також, суд звертає увагу й на те, що при викладі анкетних відомостей щодо обвинуваченого, даний обвинувальний акт не містить даних про місце народження ОСОБА_2 , що також є порушенням вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а тому суд вважає, що його слід повернути прокурору для виправлення його змісту та форми згідно з вимогами вказаної статті. Без усунення зазначених недоліків дане кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.291 КПК України, керуючись ст.ст.314, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - повернути прокурору Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для належного оформлення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1