Провадження № 1кп-200-560-19
Справа № 200/9917/19
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор вважав доцільним продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом не відпали та продовжують існувати. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі доведеності його вини, свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може переховуватися від суду. Оскільки на даний час не допитані потерпілі та свідки по справі, то існує ризик вчинення впливу з боку обвинуваченого на вказаних осіб. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працює, що свідчить про наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на домашній арешт заперечував.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявив клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не обгрунтована та не доведена. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, сім`ю, має на утримані неповнолітніх дітей. Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , яка була допитана в судовому засіданні, не має до обвинуваченого ні матеріальних, ні моральних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання сторони захисту та просив його задовольнити, оскільки він хворіє і в умовах Державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» йому не надають належної медичної допомоги.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали та продовжують існувати з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні трьох тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років і суворість покарання, яке може бути призначене у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. За вказаним кримінальним провадженням на цей час потерпілі, де які з яких є неповнолітніми, та свідки судом не допитані і відповідно існує ризик, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Наявність вказаного ризику підтвердила і законний представник потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , повідомивши суду про здійснення тиску на потерпілого з боку родичів обвинуваченого по телефону. ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів і звільнившись з місць позбавлення волі обвинувачується у повторному вчинені тяжких корисливих злочинів. З урахуванням викладеного існує висока вірогідність, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, прав та інтересів потерпілих, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_3 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується,що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .

Посилання сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей, що законний представник неповнолітнього потерпілого не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, їх суспільної небезпеки, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_3 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Твердження захисту, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_3 не може утримуватися в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)», де йому не надають належну медичну допомогу, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як даних про те, що обвинувачений ОСОБА_3 за станом здоров`я не може перебувати в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» і що йому не можуть надати належну медичну допомогу в установі, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання можливості обвинуваченого ухилитися від суду, з метою запобігання можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, можливості впливати на потерпілих та свідків по справі.

Також, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 370, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 грудня 2020 року включно.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська