СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/437/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року за №0003051 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, без місця реєстрації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:
20.06.2020, протягом дня, ОСОБА_7 разом зі своїм братом ОСОБА_8 , наглядно знайомою ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_4 перебували на території лісу, який розташований по АДРЕСА_3 , де проводили особисте дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. Через деякий час, ОСОБА_4 пішов до місця свого проживання, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали далі відпочивати, за адресою: АДРЕСА_4 .

21.06.2020, зранку, ОСОБА_3 зателефонував на мобільний телефон своєї доньки, щоб з`ясувати де вона знаходиться, однак остання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тривалий час не відповідала на вхідні дзвінки. Через деякий час, ОСОБА_3 знову зателефонував на мобільний телефон своєї доньки, однак слухавку підняв ОСОБА_7 та під час спілкування в останніх виник словесний конфлікт. В результаті даної розмови, ОСОБА_3 вирішив зустрітись із ОСОБА_7 неподалік магазину «Браво», який розташований по вулиці Синьоозерній 4-А в місті Києві.

Цього ж дня, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_7 разом зі своїм братом ОСОБА_8 приїхали до вищевказаного магазину, за адресою: м. Київ, вул. Синьоозерна, 4-А, де в цей час знаходились ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 . Останні, побачивши ОСОБА_7 , знаходячись у громадському місці, нехтуючи загальнолюдськими правилами і нормами моралі, використовуючи незначний привід попереднього конфлікту, діючи без будь-якої потреби, через значний проміжок часу після конфлікту, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та нецензурною лайкою, використовуючи металевий ланцюг та дерев`яну палицю, як спеціально пристосовані предмети для нанесення тілесних ушкоджень, підбігли до ОСОБА_7 на відстань витягнутої руки та почали хаотично наносити йому удари вказаними предметами в область голови та тулуба, в результаті чого заподіяли останньому, згідно висновку експерта № 042-1128-2020 від 30.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого передпліччя: фрамгментарного перелому середньої третини діафізу правої ліктьової кістки; яка відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості; рани тім`яної ділянки голови, закритої травми грудної клітини: перелому відрізка 8 ребра зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; осадження м`яких тканин кінцівок, яке за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Крім цього, 21.06.2020, близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину «Браво», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Синьоозерна, 4-А, використовуючи металевий ланцюг та дерев`яну палицю, умисно заподіяли ОСОБА_7 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , 21.06.2020 року, приблизно о 16:40 год. під час вище вказаних хуліганський дій, умисно нанесли ОСОБА_7 , тілесні ушкодження в область голови та тулуба в результаті чого заподіяли останньому, згідно висновку експерта № 042-1128-2020 від 30.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого передпліччя: фрамгментарного перелому середньої третини діафізу правої ліктьової кістки; яка відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості; рани тім`яної ділянки голови, закритої травми грудної клітини: перелому відрізка 8 ребра зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; осадження м`яких тканин кінцівок, яке за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що дійсно 21.06.2020, зранку, він зателефонував на мобільний телефон своєї доньки, щоб з`ясувати де вона знаходиться, однак остання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тривалий час не відповідала на вхідні дзвінки. Через деякий час, він знову зателефонував на мобільний телефон своєї доньки, однак слухавку підняв ОСОБА_7 та під час спілкування в них виник словесний конфлікт. В результаті даної розмови, він вирішив зустрітись із ОСОБА_7 неподалік магазину «Браво», який розташований по вулиці Синьоозерній 4-А в місті Києві. Цього ж дня, близько 16 години 30 хвилин, він разом з ОСОБА_4 вийшли до вищевказаного магазину, за адресою: АДРЕСА_3 , куди приїхав ОСОБА_7 разом зі своїм братом та вони побачивши ОСОБА_7 , використовуючи металевий ланцюг та дерев`яну палицю, підбігли до останнього та почали хаотично наносити йому удари в область голови та тулуба.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що дійсно 20.06.2020, протягом дня, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та його братом перебували на території лісу, який розташований по АДРЕСА_3 , де проводили особисте дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. Через деякий час, він пішов до місця свого проживання, а його дружина ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та його братом поїхали далі відпочивати. 21.06.2020, зранку, батько дружини, ОСОБА_3 , зателефонував на мобільний телефон своєї доньки, щоб з`ясувати де вона знаходиться, однак остання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тривалий час не відповідала на вхідні дзвінки. Через деякий час, він знову зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 , однак слухавку підняв ОСОБА_7 та під час спілкування в них виник словесний конфлікт. В результаті даної розмови, він вирішив зустрітись із ОСОБА_7 неподалік магазину «Браво», який розташований по АДРЕСА_3 . Цього ж дня, близько 16 години 30 хвилин, він разом з ОСОБА_3 вийшли до вищевказаного магазину, за адресою: АДРЕСА_3 , куди приїхав ОСОБА_7 разом зі своїм братом та вони побачивши ОСОБА_7 , використовуючи металевий ланцюг та дерев`яну палицю, підбігли до останнього та почали хаотично наносити йому удари в область голови та тулуба, після цього, зрозумівши що накоїли, викликали швидку медичну допомогу.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що він впізнав обвинувачених в залі судових засідань, та повідомив про обставини, які мали місце з 20.06.2020-21.06.2020, а саме, те що 20.06.2020 він разом зі своїм братом, знайомим ОСОБА_4 та його дружиною відпочивали на території лісу, який розташований по АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 посварився зі своєю дружиною та направився до дому. Наступного дня йому на телефон подзвонив ОСОБА_3 і почав питати де його донька під час розмови стався конфлікт та вони домовились про зустріч. 21.06.2020 близько 16 год. 30 хв. він зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 неподалік магазину "Браво", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Синьоозерна, 4-А, куди вони приїхали на таксі, які одразу підійшли до нього та почали наносити хаотичні удари ланцюгом та дерев`яною палицею в область голови та тулуба. Додав, що просить обвинувачених суворо не карати та призначити їм покарання не пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що він їх вибачив.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, діючи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що виразилося в заподіянні ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень та у вчиненні нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 4 ст. 296, як порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, діючи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що виразилося в заподіянні ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 4 ст. 296, як порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, діючи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що виразилося в заподіянні ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 122 КК України) та тяжкого злочину (ч. 4 ст. 296 КК України), відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, однак з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому противоправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 122 КК України) та тяжкого злочину (ч. 4 ст. 296 КК України), відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений, на обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, однак з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому противоправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов під час судового провадження не заявлявся.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів: за проведення судово-медичної експертизи №-2020 від 30.07.2020 - 1796 грн. 90 коп.

Речові докази по справі:

- змиви РБК з асфальтованого покриття, предмет схожий на дерев`яну палицю, частина від дерев`яної палиці - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1