УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №000306 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №000306 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000306 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні, 26.08.2020 під час обшуку автомобіля марки «ВАЗ ЛАДА», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено перелічене у клопотанні майно, на яке прокурор просить накласти арешт.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшла до висновку про повернення клопотання з наступних підстав.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами, при цьому не надає відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Вказана обставина свідчать про невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України, згідно частини другої якої вказано, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути, серед іншого, зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання не відповідає вимогам, які до нього ставляться, визначеними п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, а саме не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а тому клопотання про арешт майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, після спливу якого тимчасово вилучене в особи майно піддягає негайному поверненню.

Керуючись ст.ст. 172, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №000306 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, після спливу якого тимчасово вилучене в особи майно піддягає негайному поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1