Справа № 203/4760/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської
області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, проживаючого в цивільному шлюбі,
маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого,
зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.2 ст.255 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000541,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000541, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.ч.1,2 ст.255, ч.3 ст.307 КК України.
29.12.2020 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.2 ст.255 КК України.
В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри, відсутність зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В зв`язку з цим, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.
Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень: слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 та протокол допиту останнього в якості потерпілого; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол пред`явлення свідку особи для впізнання, висновок судово-медичної експертизи; протокол обшуку та протоколи за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.2 ст.255 КК України та наявність обгрунтованої підозри у їх вчиненні ОСОБА_5 .
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що підозрюваний проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне, зареєстроване місце проживання.
Також слідчий суддя враховує, що під час розгляду клопотання було встановлено, що відносно ОСОБА_5 на розгляду в суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у т.ч. числі вчиненого з корисних мотивів; враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.07.2001 року зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вказані вище обставини в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення; будучи обізнаним про обставини кримінального провадження, за допомогою вказівок, порад може сприяти переховуванню та уникненню від кримінальної відповідальності інших осіб, які є причетними до вчинення злочину, впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити засоби та знаряддя вчинення злочинів, речі та документи, що мають істотне значення для досудового розслідування та місцезнаходження яких на теперішній час не встановлено.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України та про неможливість запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, на даному етапі досудового розслідування, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
А тому, з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою.
При цьому, з огляду на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.255 КК України та відповідно до положень п.4 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання визначити терміном 60 діб, з моменту затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто до 26 лютого 2021 року включно.
Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 26 лютого 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1