Справа №: 343/2340/20
Провадження №: 1-кп/0343/15/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000144 від 02.11.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, розлученого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:
Болехівським міським судом Івано-Франківської області 02.05.2019 року видано виконавчий лист № 339/50/19 про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь колишньої дружини ОСОБА_4 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 07.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного виконавчого листа 14.06.2019 року державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження № 59365163. Після відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_5 неодноразово викликався до Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для вирішення питання щодо сплати аліментів та був повідомлений державним виконавцем про кримінальну відповідальність у випадку злісного ухилення від сплати аліментів. Не дивлячись на це, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти та виконувати рішення суду, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на офіційну роботу не влаштувався, на облік як безробітний в Долинський центр зайнятості не став та не звернувся за допомогою з приводу свого працевлаштування. Крім того, ОСОБА_5 виконував різного роду роботи на території Івано-Франківської та Львівської областей, за що отримував грошові кошти, достатні для задоволення власних потреб, однак умисно, систематично і наполегливо ухилявся від виконання свого обов`язку по утриманню неповнолітнього сина та не сплачував кошти на його утримання, приховуючи від державного виконавця наявність грошей для сплати аліментів. В період часу з 14.06.2019 року по 01.11.2020 року, порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, в якій закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ОСОБА_5 виплату аліментів взагалі не здійснював, не надавав необхідних для існування неповнолітнього сина коштів, а також не брав участі в його вихованні. Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 14.06.2019 року по 01.11.2020 року, проживаючи окремо від свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття та всупереч вимогам Закону України «Про охорону дитинства», умисно життям дитини не цікавився, вихованням не займався, з дитиною не спілкувався та матеріально не забезпечував. Загальна сума заборгованості по аліментних платежах ОСОБА_5 за період 14.06.2019 року по 01.11.2020 року становить 28 956, 07 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за викладених в обвинувальному акті обставин. При цьому вказав, що не сплачував в повній мірі грошові кошти на утримання свого сина, тому що не мав постійної роботи, а незначні кошти, які заробляв тимчасовими заробітками, витрачав на лікування, тому що часто хворіє, та на проживання. Розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати, обіцяє влаштуватись на роботу та своєчасно сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина і погасити заборгованість.
Так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого в суду немає, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт несплати ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши при цьому, що обвинувачений умисно ухилився від сплати аліментів, а також він не приймає участі у вихованні сина. Просила покарати його згідлно закону.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він має середню освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше несудимий,
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, позицію прокурора та думку потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Судових витрат у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Речові докази: оригінал виконавчого провадження № 59365163 від 14.06.2019 року повернути Долинському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: