Справа № 135/265/20
Провадження №11-кп/801/1094/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року, якою відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського міського суду від 28.12.2000 його було засуджено за ст.94, п. п. а, е, з ст.93, ч.3 ст.142, ч.1 ст.123, ст.100, ст.42 КК України, більш м`яким.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав, що можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачене ст.82 КК України, може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, законодавством України про кримінальну відповідальність передбачено механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування. На даний час відсутні передбачені законодавством України та практикою Європейського суду з прав людини підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженим до довічного позбавлення волі. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості заміни такого покарання на більш м`яке, вирішення таких питань можливе в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року. Просить передати справу на новий судовий розгляд. Замінити засудженому ОСОБА_8 покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд мав би врахувати практику ЄСПЛ - те що в Україні відсутня реальна перспектива перегляду довічного ув`язнення, що є порушенням вимог Конвенції. Покарання ОСОБА_8 має бути пом`якшено через невідповідність застосованих норм кримінального закону положенням вищезазначеного рішення ЄСПЛ.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року та передати справу на новий судовий розгляд.Також просить замінити покарання на більш м`яке, з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді,адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який просив ухвалу суду залишити без зміни, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 - слід відмовити.

Мотиви Суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно частини першої статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», роз`яснено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі частини першої статті 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Положеннями статті 51 КК України передбачено як окремі види покарань за вчинення злочинів, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Таким чином, зі змісту положення частини першої статті 82 КК України вбачається, що законодавством передбачено можливість заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк більш м`яким покаранням, при цьому заміна більш м`яким покаранням такого покарання, як довічне позбавлення волі, не передбачена.

Посилання засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на порушення Україною своїх міжнародних зобов`язань, а також на практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Пєтухов проти України» №2 заява №41216/13 від 12.03.2019 року, де зазначено, що довічне позбавлення волі є занадто жорстким щодо довічно ув`язнених та з неврегульованим порядком заміни більш м`яким покаранням та порядком перегляду вироків, є безпідставним.

Так, частиною першою статті 87 КК України передбачено можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.

Згідно з частиною другою статті 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Таким чином, КК України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими ,не узгоджуються з законом ,і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року, якою відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким- залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: