Справа № 212/4204/20
У Х В А Л А

05 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки на теперішній час не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому такої міри запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, наявності на його утриманні непрацездатної матері та неповнолітньої доньки.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.
Судом встановлено, що 09.07.2020 року обвинуваченому ухвалою суду було продовжено строк тримання під вартою до 06.09.2020 року.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
При продовженні запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, обставини пред`явленого обвинувачення, відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду, а також те, що судовий розгляд справи по суті ще не розпочато, не допитані всі свідки, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не досліджені речові та всі письмові докази. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Оцінюючи заперечення сторони захисту щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує його що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, при цьому незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, наявність непрацездатної матері та неповнолітньої дитини, не спростовує наявності ризиків переховування від суду, можливості впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, а отже не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою або на підтвердженн наявності місця роботи чи навчання суду не надано. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, суд також вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і не зменшились на час розгляду клопотання прокурора, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, а також наявний високий ступень ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, ризику можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень або продовження кримінальних правопорушень, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Вказані ризики є реальним і їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту.

З урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів - до 03 жовтня 2020 року включно.
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконання, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1