Справа № 367/3484/20
Провадження по справі № 1-кп/367/283/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,
законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000349 від 21.02.2020 року по обвинуваченню неповнолітнього:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 20.02.2020 року у період часу з 19:00 год. по 19:30 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який сидів на лавці поряд із будинком АДРЕСА_3 , штовхнувши ОСОБА_9 в потилицю, відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A-50», вартістю 7865,05 грн., який лежав на лавці поряд з потерпілим ОСОБА_9 та належав останньому, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 7865,05 грн..

Вищевказаними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

09.06.2020 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з письмової згоди потерпілого, та обвинуваченим ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_8 , повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2020 року, укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідають вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності та присутності законного представника, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2020 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винними у вчиненні інкримінованого йому злочину, викладеного в обвинувальному акті.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09.06.2020 року, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснила, що дана угода укладена обвинуваченим у її присутності та у присутності захисника, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Представник ювенальної превенції та служби у справах дітей, в судовому засіданні не заперечували щодо затвердження даної угоди про визнання винуватості.
В судове засідання потерпілий не з`явився, подав до суду клопотання про проведення судового засідання у його відсутність та не заперечував щодо укладеної прокурором угоди з обвинуваченим.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку служби у справах дітей та сім`ї не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_8 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 09.06.2020 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не застосовувався.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 09 червня 2020 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000349 від 21.02.2020 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 - затвердити.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню мобільний телефон «Samsung», модель «SM-A505FZBQSEK» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому залишити власнику ОСОБА_9 ..

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1