Справа № 449/425/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Перемишляни кримінальне провадження №0000077 від 02.02.2020р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добряничі, Перемишлянського району Львівської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, раніше не судимому, студенту 1 курсу Рогатинського державного аграрного коледжу, тимчасово непрацюючому, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним заднім ходом у селі Добряничі, Перемишлянського району, Лвівської області від приміщення магазину ПП «Гуменчук», яке знаходиться по вулиці Шевченка, 43, у напрямку до проїзної частини вулиці Шевченка, порушив вимоги Р. 1 п. п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); Р.2 п. 2.3 б), д); Р. 10 п. п. 10.1, 10.9 та Р. 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, шо він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, з метою отримання якомога повної інформації про те, як розвивається дорожня ситуація позаду керованого автомобіля та з метою забезпечення безпеки руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, а з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка стояла нерухомо позаду керованого ним автомобіля, та якого він об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвела до наїзду на неї.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 13/2020 від 18.02.2020, отримала такі тілесні ушкодження: численні садна на голові; два синця на правій руці; два синця на лівій руці; шість синців та множинні садна на правій нозі; перелом трьох ребер зліва; перелом чотирьох ребер справа; в лівій плевральній порожнині виявлено вільну рідку кров до 0,5 літра; виявлено вільну рідку кров в черевній порожнині у кількості - 0,6 літра; масивні внутрішньо-м`язові крововиливи в проекції множинних переломів кісток тазу зліва; множинні між м`язові крововиливи в проекції шийки великогомілкової кістки справа; перелом кісток тазу зліва; перелом шийки стегнової кістки справа. Смерть гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від гострої масивної внутрішньої крововтрати, як наслідок множинних переломів кісток тулуба.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом порушив правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які впливають на призначення покарання та документів, що стосуються особи обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю. Пояснив, що близько 13-ї години перебував біля приміщення магазину ПП «Гуменчук», яке знаходиться по вулиці Шевченка, 43 с. Добряничі. Спілкувався з знайомими. Згодом сів у автомобіль, подивився в дзеркала заднього виду і почав рушати заднім ходом. Його знайомий Кіцера крикнув стій. Він зупинився і вийшов з машини. Виявилось що він наїхав на ОСОБА_7 . Яким чином він не побачив її в дзеркало заднього вигляду йому не відомо. Про свою неуважність шкодує.

Потерпіла ОСОБА_6 дала суду такі покази. Загибла ОСОБА_7 була її матір`ю. Обвинувачений ОСОБА_4 є її далеким родичем. В цей день потерпіла перебувала в житловому будинку своїх батьків у с.Добряничі, який знаходиться неподалік місця вчинення злочину і очевидцем злочину не була. Однак, близько обіду 2 лютого 2020 року вона почула шум на вулиці, а через короткий проміжок часу в будинок забіг обвинувачений і повідомив що її мати ОСОБА_7 впала. Потерпіла побігла на вулицю. Побачивши матір, прийняли рішення вести її в Перемишлянську ЦРЛ. По дорозі обвинувачений зізнався, що це він її збив автомобілем. Після огляду її матері лікарем, потерпіла побігла в аптеку за всім необхідним для надання її матері допомоги. Однак, коли повернулась, - то мати вже померла.

Покази обвинуваченого та потерпілої є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

З огляду на визнання обвинуваченим своєї вини та його згодою з обставинами вчинення злочину, викладених в обвинувальному акті, суд вважає за необхідне вказати, що вони підтверджують факт наїзду обвинуваченим на пішохода ОСОБА_7 , у результаті якого вона від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з можливістю застосування ст.75 КК України (три роки іспитового строку), а також позбавити обвинуваченого права керувати транспортним засобом на три роки.

Потерпіла висловилась проти відбування обвинуваченим реального покарання в місцях позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений просили призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки та застосувати ст.75 КК України та не позбавляти права керувати транспортним засобом, оскільки, з огляду на існуючий карантин це може створити додаткові труднощі з добиранням на навчання та до дому.

Обставинами, що пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення; фактичні обставини справи, в т.ч. поведінку обвинуваченого після вчинення злочину; тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків смерть ОСОБА_7 ; обвинувачений раніше не судимий; за місцем реєстрації, проживання та навчання характеризується позитивно; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, свою вину в судовому засіданні визнав, у вчиненому розкаюється - вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом протягом трьох років.

Враховуючи характеризуючі дані на ОСОБА_4 (який під час розгляду справи повністю визнав свою вину), з урахуванням пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих у справі обставин, а також позиції потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі, суд вважає можливим виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з застосуванням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, ч.2 ст.268 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України, й призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Речовий доказ: автомобіль марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи № 15/2/222 від 11.03.2020 в сумі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1