Єдиний унікальний номер справи 185/6430/18
Провадження № 1-кп/185/59/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 02 лютого 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2017 року, у вечірній час доби ОСОБА_3 знаходився разом з іншими членами своєї родини цивільною дружиною ОСОБА_7 , малолітніми дітьми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

02 грудня 2017 року, приблизно о 22.00 годині, перебуваючи у коридорі вказаного будинку, ОСОБА_3 почав принижувати малолітнього ОСОБА_9 з приводу неспроможності хлопчиком виконувати фізичні вправи, внаслідок чого, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , виникла сварка.

Будучи ображеним на заперечення зі сторони ОСОБА_7 з приводу методів виховання дітей, у зв`язку з непорозуміннями з цього приводу, що породило неприязне ставлення до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , 02 грудня 2017 року, приблизно о 22 год. 05 хв., керуючись умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`я останньої, умисно, наніс два удари руками в ліву та праву бокові частини голови ОСОБА_7 , що призвело до падіння потерпілої ОСОБА_7 . Продовжуючи свої протиправні дії, під час намірів зіштовхнути зі сходинок будинку ОСОБА_7 , яка утримувалася руками за перила сходинок з тим, щоб не впасти, ОСОБА_3 умисно, з силою, наніс не менше чотирьох ударів ногою в область грудної клітини ОСОБА_7 , та в продовження своїх злочинних дій, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, розуміючи безпорадність жінки, яка не в змозі була протистояти діям фізично сильного чоловіка, з силою наніс не менше п`яти ударів ногою по кисті правої руки ОСОБА_7 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин правої кисті, перелому 5-ої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні; черепно-мозкової травми з явищами струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин голови, які по своєму характеру відносяться до легкого ступеню тяжкості, як такі, які спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); гематом тулубу, які по своєму характеру відносяться до легкого ступеню тяжкості, як такі, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, тривалістю не більше як шість днів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, пояснив, що він проживав з ОСОБА_7 у цивільному шлюбі. 02 грудня 2017 року о 22.00 годині вони з потерпілою посварилися і він наніс ОСОБА_7 один удар рукою по щоці. По руці, тулубу та голові удари не наносив. Йому невідомо, звідки у потерпілої такі тілесні ушкодження. Вони проживали разом з потерпілою до 28 грудня 2017 року і ніяких тілесних ушкоджень у неї не було, потерпіла працювала, робила манікюр. Про перелом потерпіла заявила після того, як він подав позов до суду про поділ майна. Він заперечує, що перелом потерпілій був заподіяний ним 02 грудня 2017 року.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 2012 року вона мешкала з обвинуваченим, у них є спільна дитина. 02 грудня 2017 року о 22.00 год. ОСОБА_3 почав ображати і принижувати її малолітнього сина від першого шлюбу і вона стала захищати хлопчика, після чого ОСОБА_3 вдарив її рукою у праве вухо. Вона з дітьми сходами стала підійматися на другий поверх. ОСОБА_3 пішов за ними і вдарив її правою рукою у потиличну частину голови. Після удару вона впала на диван і почула як кричить син. Вона хотіла з дітьми спуститися вниз, але обвинувачений її штовхнув на ліжко і почав душити, підняв та поніс її, щоб скинути зі сходів. Вона ухватилася за перила, а ОСОБА_3 почав бити її ногами в область грудної клітини та по руці. Син зателефонував її батьку та викликали поліцію. Вона поїхала з дітьми до батьків ночувати. 04 грудня 2017 року у неї опухла та почорніла права рука і вона поїхала до травмпункту, згодом лікувалася сама дома. 03 грудня 2017 року вона не зверталася до лікарні, тому що їй нічого було вдягнути, все залишилось у будинку обвинуваченого. В травмпункті у неї було зафіксовано пошкодження руки. Просить позов задовольнити та призначити обвинуваченому суворе покарання. Зауважила, що вона була травмована ОСОБА_3 02 грудня 2017 року, але вважала, що біль в руці мине, а коли вона дізналася, що у неї перелом, то вирішила написати заяву до поліції. Черговий лікар-травматолог направляв її до лікаря-травматолога за місцем проживання. Вона не пам`ятає, чи давав їй лікар-травматолог направлення на рентген.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що очевидцем подій вона не була. Зі слів потерпілої їй стало відомо, що обвинувачений її побив. Наступного дня вона поїхала до потерпілої, у неї була опухла рука та синці. Події відбувались у грудні місяці 2017 року. У потерпілої на голові була гематома. У січні місяці 2018 року ОСОБА_7 зробили операцію на руці.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що взимку 2017 року він стояв біля двору ОСОБА_7 , щоб перевезти її меблі, бачив, як обвинувачений виштовхував її з двору. Він не був свідком подій 02 грудня 2017 року.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що в грудні 2017 року бачив, як обвинувачений виштовхнув ОСОБА_7 з двору, коли вони перевозили її меблі. ОСОБА_7 нічого не носила. Він нічого не помічав у ОСОБА_7 на руці.

Свідок ОСОБА_9 , допитаний в присутності педагога ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що він навчається у 7 класі, мешкає із мамою та молодшою сестрою. Раніше з ними прошивав ОСОБА_3 02 грудня 2017 року о 22.00 год. ОСОБА_3 примушував його підтягуватися, але він не зміг, після чого останній став його обзивати. Мама вийшла з ванної кімнати, заступилася за нього, і в цей момент ОСОБА_3 вдарив маму у праве вухо, внаслідок чого вона впала. ОСОБА_3 почав душити маму, а другою рукою замахувався, щоб вдарити, потім схопив маму, щоб скинути зі сходів, але вона схопилася рукою за перила, а ОСОБА_3 бив її ногою по руці. Сестра кричала батьку, щоб він не бив мати. Він зателефонував дідусю і вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона не була свідком подій. Зі слів потерпілої вона дізналася, що обвинувачений вдарив потерпілу і в неї боліла рука.

Експерт ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, вона складала висновок № 65, підтримує його. На підставі даних медичної документації не виключена можливість даного перелому. Для зростання кісток необхідно більше 21 дня. Згідно наданої медичної документації потерпіла була обстежена невропатологом у січні місяці 2018 року, тому встановлений діагноз: «струс головного мозку». Наявність перелому п`ясної кістки є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.

Як зазначив у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 в грудні 2017 року він працював черговим лікарем-травматологом, поставив потерпілій первинний діагноз, а наступного дня ОСОБА_7 повинна була піти до лікаря за місцем свого проживання. Можливо він дав потерпілій направлення на знімок, а вона його не зробила. У такому разі може бути неправильне зрощення. Згідно його довідки потерпіла повинна була звернутися до лікаря-травматолога наступного дня. Візуально він міг не побачити перелом пальця і тільки після рентгена можна стверджувати, чи є перелом.

Крім наведених показань потерпілого та свідків судом встановлена наявність у справі наступних беззаперечних доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.

Згідно висновку експерта № 65 від 28 березня 2018 року, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, множинних гематом верхніх та нижніх кінцівок; закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, множинними гематомами голови; множинних гематом тулуба. Виявлені тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, гематом верхніх кінцівок за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, множинними гематомами голови за своїм характером відносяться до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п. 2.3.1. а), п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р. Тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом тулуба, множинних гематом верхніх та нижніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1996 р. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, більш вірогідно, що ОСОБА_7 було спричинено не менше 5-ти травматичних дій. Тілесне ушкодження у вигляді перелому 5 п`ясної кістки правої кисті, враховуючи його характер, утворилося від дії тупих твердих предметів (предмету) які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область та не виключено, що дане ушкодження могло утворитися в результаті нанесення як від одного, так і від декількох ударів ногою. Враховуючи морфологічні ознаки, виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації на її ім`я, тобто 02.12.2017 р. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, наданої на її ім`я, можливо зазначити, що вони могли утворитися як 03 грудня 2017 року, так і 04 грудня 2017 року, більш точно визначити утворення виявлених тілесних ушкоджень, не вдається можливим. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушкодження у вигляді перелому 5 п`ясної кістки правої кисті (інтраопераційно: виділене місце застарілого перелому 5 п`ясної кістки, наявність кісної мозолі навколо перелому та в області уламків), давність його утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації на її ім`я, тобто 02.12.2017 р., що не суперечить терміну загоєння та утворення кісної мозолі в області виявленого перелому /а.с. 90-92 /.

Згідно висновку експерта (за матеріалами справи) № 102 від 08 червня 2018 року, згідно наданої медичної документації та даних первинної судово-медичної документації у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: - набряк м`яких тканин правої кисті, закритий косий перелом 5-тої п`ясної кістки правої кісті зі зміщенням відламків із значним їх розходженням та кутовим зміщенням вісі кістки; - закрита черепно-мозкова травма: численні гематоми голови, струс головного мозку, що підтверджується даними клінічного дослідження, ознаками вираженого цефалгічного, вестибулопатичного та астено-вегетативного синдромів. Гематоми тулубу, верхніх та нижніх кінцівок (кількість та локалізація не вказані згідно довідки травмпункту КД «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР»). Згідно п. 2.2.1 та п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України та Міністерством внутрішніх справ України, виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин правої кисті, перелому 5-тої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день). Згідно п. 2.3.1. а), та п. 2.3.3. вищезазначених Правил, тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з явищами струсу головного мозку, гематомами м`яких тканин голови по своєму характеру відносяться до легкого степеню тяжкості, як такі, які спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) /а.с. 93-108 /.

Під час проведення слідчого експерименту від 05 липня 2018 року, потерпіла ОСОБА_7 відтворила обставини події, які мали місце 02 грудня 2017 року, приблизно о 22 год. 05 хв., у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , показала на статисті механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 /а.с. 109-112 /.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05 липня 2018 року, неповнолітній свідок ОСОБА_9 відтворив обставини події, які мали місце 02 грудня 2017 року, приблизно о 22 год. 05 хв., у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , показав на статисті механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 його матері ОСОБА_7 /а.с. 109-112 /.

Згідно висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 179-Д від 23 жовтня 2020 року, при проведенні первинної комісійної судово-медичної експертизи була досліджена наступна медична документація ОСОБА_7 : дві медичні карти стаціонарного хворого за № 3480/50 та № 716/148 КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОБ»; амбулаторна карта поліклініки м. Павлограда та чотири рентгенограми правої кисті від 16.01.2018 року (№207), від 24.01.2018 року (№ 323), від 20.02.2018 року (№ 972) та від 08.05.2018 року (без номера). Дійсно, рентгенограми правої кисті потерпілої ОСОБА_7 були направлені у розпорядження судово-медичної експертної комісії за 2018 рік, які і були досліджені лікарем-рентгенологом з вказівкою їх терміну 2018 рік. Але, при внесенні результатів рентгенологічного дослідження, проведених лікарем-рентгенологом, цих 4-х рентгенограм, помилково був вказаний 2017 рік, що підтверджується даними первинної комісійної судово-медичної експертизи. Так як мала місце вищезазначена помилка відносно року проведення рентгенологічних досліджень наданих рентгенограм, всі 5 рентгенограм, наданих для проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи правої кисті, перелічені вище, були повторно досліджені членами експертної комісії і було встановлено: на рентгенограмі правої кисті № 207 від 16.01.2018 року, має місце косий перелом тіла 5 п`ясної кістки зі значним розходженням відламків, до 0, 6 см. та кутовою деформацією вісі кістки та ділянками прояви кісткової мозолі; на рентгенограмах № 323 від 24.01.2018 року та № 972 від 20.02.2018 року вісь кістки встановлена за допомогою металоостеосинтезу металевою пластиною та 4 шурупами; на рентгенограмі від 08.05.2018 року визначається зрощений перелом тіла 5-тої п`ясної кістки правої кисті, металоостесинтез пластиною та 4-ма шурупами, кісткової деформації не виявлено, кісткова мозоль щільна, чітка; на рентгенограмі № 2344 від 01.06.2018 року зрощений перелом тіла 5-тої п`ясної кістки правої кисті,з металоостесинтезом, кісткової деструкції не виявлено, кісткова мозоль щільна, чітка. Згідно локалізації тілесного ушкодження у вигляді перелому 5-тої п`ясної кістки правої кисті, з урахуванням досліджень повторно наданих рентгенограм при проведенні первинної комісійної судово-медичної експертизи, результати якої викладені у Висновку експерта № 120, повністю підтверджуються судово-медичною експертною комісією. Згідно наданої медичної документації та даних первинної судово-медичної документації у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: - набряк м`яких тканин правої кисті, закритий косий перелом 5-тої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням відламків, значним їх розходженням та кутовим зміщенням вісі кістки; закрита черепно-мозкова травма: численні гематоми голови, струс головного мозку; гематоми тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Вважаємо необхідним відмітити, що вирішення питань відносно умов та обставин спричинення тих чи інших тілесних ушкоджень не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, а вирішується шляхом слідства. В даному випадку, як відмічено у висновках первинної комісійної судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження, які мали місце в потерпілої, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути рука, в тому числі і стиснута в кулак, нога, взута у взуття, а також інший тупий твердий предмет (предмети), визначити конкретні характерологічні ознаки травмуючої поверхні якого (яких), у даному випадку не представляється можливим, так як, вона (контактуюча поверхня) не відобразилася на пошкодження, розташованих на шкіряних покровах, так як розміри та форма ушкоджень у вигляді гематом голови, тулубу та кінцівок, а також набряку м`яких тканин правої кисті не описані в медичній документації. Локалізація перелому 5-ої п`ясної кістки та вид (форма) перелому не характерні для виникнення подібного перелому в результаті падіння з висоти, а виникли в результаті динамічної потужної дії тупого твердого предмету, діючого в область верхньої третини її тіла. Тілесні ушкодження у вигляді гематом могли виникнути як в результаті дії тупого твердого предмету (предметів), так, не виключно, і при падінні потерпілої, в тому числі з висоти власного зросту, з подальшими ударами областю голови, тулубу та кінцівок о тупі предмети. Але конкретно встановити, які саме з цих ушкоджень спричинені в результаті падіння, не представляється можливим, так як для цього немає об`єктивних судово-медичних даних. При проведенні первинної комісійної судово-медичної експертизи, при опису рентгенограми від 16.01.2018 року помилково вказана локалізація перелому в області 1-ї п`ясної кістки. В підсумках же локалізація закритого косого перелому вказана вірно, а саме перелом 5-тої п`ясної кістки.

Суд переглянув диски з відеозаписами зі слідчими експериментами від 05 липня 2018 року, за участю потерпілої ОСОБА_7 та неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , і переконався, що вони підтверджують наявні докази причетності ОСОБА_3 до інкримінованого йому злочину.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, яка зводиться до категоричного невизнання своєї провини та оспорювання очевидних та неспростовних доказів, співставляючи її з обвинуваченням, що висунуто ОСОБА_3 , а також з показаннями потерпілої та свідків, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, висновками експертиз, які у своїй сукупності повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину мають характер логічних, змістовних, послідовних та об`єктивних.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Натомість доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про непричетність обвинуваченого до заподіяння потерпілій умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження судом не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами ці доводи не підтверджені.

Визначаючи спрямованість умислу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності за вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, судом з`ясовано спрямованість умислу обвинуваченого, виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, кількості нанесених ударів під час побиття потерпілої, їх направленість, в тому числі, в область кісті правої руки .

Так, саме на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_3 вказує сама потерпіла ОСОБА_7 і свідок - малолітній ОСОБА_9 , допитаний в присутності педагога ОСОБА_13 , який вказав на те, що ОСОБА_3 бив маму ногою по руці, коли мама трималася за перила сходин. 04.12.2017 року ОСОБА_7 звернулася до травмпункту з приводу травми правої кісті, що підтверджується довідкою медичного закладу /а.с. 86 /.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною. Під час судового розгляду кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення та наслідки вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини "поза розумним сумнівом". Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена "поза розумним сумнівом", оскільки наведені судом у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин, який відноситься до категорії нетяжких, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 8035 грн. 73 коп., який підтверджується лікарськими документами, аптечними чеками та товарним чеком, та моральної шкоди в сумі 100 000 грн., заявлений потерпілою ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 1166, 23, 1167 ЦК України, ст. 79 ЦПК України, оскільки судом встановлена винність обвинуваченого у вчиненні злочину та наявний зв`язок між учиненим обвинуваченим злочином та наслідком його злочинних дій.

При цьому, розв`язуючи цивільний позов потерпілої сторони у частині відшкодування моральних збитків суд враховує принципи розумності, справедливості, майнового стану обвинуваченого, реальності виконання судового рішення, та разом з тим, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, настанням небажаних для потерпілої наслідків, у вигляді порушення життєвого укладу, оскільки перебуваючи на лікуванні потерпіла не могла вести повноцінний образ життя, відчувала фізичні страждання, фізичний біль, її діти отримали душевні страждання та потребували психологічної допомоги, і вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 8035 грн. 73 коп. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 8035 (вісім тисяч тридцять п`ять) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1