Справа № 509/88/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл. скаргу керівника Фермерського господарства «Агзо»- ОСОБА_3 на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим (у тексті про відмову приєднати до кримінального провадження відеозапису та текстової роздруківки, як доказу) у кримінальному провадженні №0001513 від 05.11.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

06.01.2021р. до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшла вищевказана скарга. В обґрунтування скарги зазначив, що ФГ «АГЗО» було подано до слідчого клопотання про приєднання до кримінального провадження №0001513 від 05.11.2020 року відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу. На що 28.12.2020 слідчим була винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим. Постанова складена всупереч вимог ст. 110 КПК України, а саме в назві постанови йдеться про відмову у визнанні потерпілим, а в тексті та резолютивній частині про відмову приєднати до кримінального провадження 0001513 від 05.11.2020 року відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу. Даний відеозапис було опубліковано через СМІ, записано, конвертовано у друкований текст відповідно отримано документ, який і був наданий слідчому аби сприяти розкриттю злочину. Слідчий дані докази описує як речові та надає неправильну правову оцінку поданому клопотанню, що призводить до хибного висновку про відмову в задоволенні клопотання.

У зв`язку із чим, просить слідчого суддю визнати протиправною постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим (в тексті йдеться мова про приєднання до матеріалів кримінального провадження №0001513 доказів) та скасувати її; задовольнити клопотання ФГ «АГЗО», про приєднання до кримінального провадження №0001513 відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, скаргу підтримує, просить задовольнити.

Слідчий СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення проти задоволення скарги. Зазначив, що Під час дослідження інформації викладеної на диску та роздруківки запису слідчим була оцінена інформація викладена у них та встановлено, що вони не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та у собі не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та не є предметом доказування у кримінальному провадженні.

12.01.2021 року з Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0001513 від 05.11.2020 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0001513 від 05.11.2020 року, скаргу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Відповідно до ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Частиною 5, 6 цієї ж статті визначено вимоги до змісту постанови прокурора та порядок її оскарження.

Дослідивши постанову слідчого від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим (в тексті йдеться мова про приєднання до матеріалів кримінального провадження №0001513 доказів), судом встановлено, що вона складена всупереч вимог ст.. 110 КПК України, а саме в назві постанови йдеться про відмову у визнанні потерпілим, а в тексті резолютивної частини про відмову приєднати до кримінального провадження 0001513 від 05.11.2020 року відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збирані, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий дані докази описує як речові та надає неправильну правову оцінку поданому клопотанню, що призводить до хибного висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Тобто, як вбачається з матеріалів скарги та оскаржуваної постанови, слідчим не повно перевірялись обставини, які мали значення для вирішення питання про відмову у приєднанні до матеріалів кримінального провадження як речових доказів відеозапису Овідіопольської селищної ради від 13.10.2020 та текстової роздруківки до неї, в тому числі вказані заявником в скарзі до слідчого судді.

Невиконання всіх необхідних слідчих дій направлених на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення суперечить положенням ст.ст.2, 7, 9, 91, 92, 93 КПК України, які визначають завдання і засади кримінального провадження, регламентують процес збирання доказів в кримінальному провадженні, їх оцінку та прийняття остаточного рішення за результатами досудового розслідування.

Крім того, рішення слідчого не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим (в тексті йдеться мова про приєднання до матеріалів кримінального провадження №0001513 доказів) винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню. Також слідчий суддя приходить до висновку про у зв`язку із скасуванням вищевказаної постанови про необхідність повторно розглянути клопотання ФГ «АГЗО», про приєднання до кримінального провадження №0001513 відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу .

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим (в тексті йдеться мова про приєднання до матеріалів кримінального провадження №0001513 доказів).

Зобов`язати слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ФГ «АГЗО», про приєднання до кримінального провадження №0001513 відеозапису 60 сесії VII скликання Овідіопольської селищної ради 13.10.2020 року про розгляд питання №57 ФГ «Агзо» та текстової роздруківки даного відеозапису, як доказу.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1