1Справа № 335/6670/17 1-кп/335/54/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя обєднане кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевськ Луганської області, громадянки України, освіта середньо-технічна, офіційно не працевлаштованої, без постійного місця проживання, раніше судимої:
- 03.03.2014 Алчевським міським судом Луганської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;
- 16.01.2014 Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Звільнена 28.02.2014 по відбуттю строку покарання.
- 30.11.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19.12.2016, приблизно о 17:30 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому приміщенні магазину «Єва-109», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 156, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з прилавку одну тубу крему для обличчя фірми «Лореаль Тріо Актив Антивіковий догляд 35+ денний крем для обличчя» об`ємом 50 мл, вартістю 99 гривень 20 копійок без ПДВ та одну тубу крему для обличчя фірми «Лореаль Ревіталіфт Лазер Х3 Регенеруючий глибокий догляд для шкіри обличчя денний» об`ємом 50 мл, вартістю 277 гривень 60 копійок без ПДВ, та пройшовши касові зони та антикражні ворота, вийшла з приміщення магазину, не розплатившись за вказаний товар.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 376 гривень 80 копійок без урахування ПДВ.
Крім того, 14.05.2019, приблизно о 18:36 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Лотос», розташованого у торговому центрі «Україна», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147, переконавшись в тому, що за її дії ніхто не спостерігає, таємно викрала з прилавку наступний товар, який належить ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД»:
- сухий шампунь (аерозоль) «Syoss Dry Shampoo Volume Lift», об`ємом 200 мл., вартістю 39 гривень 29 копійок без врахування ПДВ;
- рідке мило «Safeguard», 225 мл., вартістю 57 гривень 17 копійок, без врахування ПДВ;
- рідке крем-мило «Dove дотик свіжості», об`ємом 250 мл., вартістю 74 гривні 88 копійок, без врахування ПДВ;
- лак для нігтів «Nogotok Gel Gloss тон 22», об`ємом 6 мл., вартістю 10 гривень 49 копійок, без врахування ПДВ;
- змінний аерозоль до автоматичного освіжувача повітря «Glade autoimatic півонія і соковиті ягоди», об`ємом 269 мл., вартістю 56 гривень 08 копійок, без врахування ПДВ, та користуючись тим, що її дії не помічені працівниками магазину поклала викрадений товар до своєї сумки.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 попрямувала до виходу з приміщення магазину та пройшовши касову зону та антикрадійні рамки вийшла з приміщення магазину, не розплатившись за викрадений товар, однак була помічена працівником магазину ОСОБА_6 , яка вголос зажадала від ОСОБА_5 зупинитись та стала останню переслідувати.
Усвідомлюючи, що її дії помічені та носять відкритий характер, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою його утримання, прискорилась та швидким кроком попрямувала до виходу з приміщення торгового центру. Там, ОСОБА_5 з метою уникнення затримання передала в руки невстановленій досудовим розслідуванням особі сумку з викраденим майном та зникла з місця скоєння кримінального правопорушення.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» матеріальну шкоду на загальну суму 237 гривень 91 копійку без ПДВ.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 згодом свою винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України визнала повністю, в судовому засіданні погодилась з висунутим їй обвинуваченням, підтвердила факти та обставини, які викладені в обвинувальних актах щодо часу, місця та способу вчинення нею кримінальних правопорушень, розкаялась у вчиненому, просила її суворо не карати, висловила бажання стати на шлях виправлення. Цивільний позов визнає.
Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих правопорушень, також повністю підтверджується зібраним під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.
Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 зазначив, що 19.12.2016 о 17:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись у торговому приміщенні магазину «Єва-109», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 156, таємно викрала з прилавку магазину дві туби крему фірми «Лореаль» та пройшовши касову зону та антикрадійні ворота, вийшла з приміщенням магазину, не розплатившись за товар. Даним кримінальним правопорушенням ТОВ «Руш» завдано матеріальну шкоду у розмірі 376 грн. 80 коп., яка під час досудового розслідування та судового слідства відшкодована не була, вкрадене майно повернуто не було. На задоволенні позову представник наполягає та просить суд стягнути з обвинуваченої на користь ТОВ «Руш» суму матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 376 грн. 80 коп.
Представник потерпілого ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Повідомлялася належним чином.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона на той час була працівником магазину «Єва-109», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 156, суду розповіла, як бачила, що ОСОБА_5 19.12.2016 таємно викрала з прилавку магазину дві туби крему, а потім пройшовши касову зону та антикрадійні ворота, вийшла з приміщення магазину та не розплатилася за товар.
Окрім показань обвинуваченої, потерпілого, свідка в ході судового розгляду, винуватість ОСОБА_5 у фактично скоєному повністю доводиться доказами, які були досліджені під час судового розгляду.
- заявою керуючої магазином «ЄВА 109» ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка 19.12.2016, в магазині «Єва-109» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 156 заволоділа матеріальними цінностями, зареєстрованим у Вознесенівському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в ЖЕОЗП: 01.01.2017 за №44;
- довідкою про балансову вартість викрадених товарів станом на 19.12.2016;
- відтвореними у судовому засіданні відеофайлами, які розташовані на DVD-R диску, на яких зображено події крадіжки з полиць торгового залу даного магазину 19.12.2016;
- постановою про визнання речових доказів - DVD-R диску, на якому знаходиться відео матеріал з камер відеоспостереження від 19.12.2016.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.05.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 вказала, яким чином 19.12.2016 нею вчинено крадіжку з магазину «Єва-109».
- довідкою про балансову вартість викрадених товарів станом на 14.05.2019;
- протоколом огляду місця події від 14.05.2019, відповідно до якого, у приміщенні магазину за адресою: м.Запоріжжя, проспект Соборний, 147 виявлено сумку чорного кольору в якій знаходились викрадені речі: крем-мило Dove, мило рідке Savegard, шампунь Syoss, аерозоль до автоматичного освіжувала повітря, лак для нігтів.
- постановою про визнання речових доказів викрадених речей, вилучених під час огляду місця події від 14.05.2019.
- протоколом огляду від 15.05.2019, під час якого оглянуто сумку чорного кольору, яка вилучена під час огляду місця події від 14.05.2019 та яка належить ОСОБА_5
- постановою про визнання речових доказів сумки чорного кольору.
- протоколами огляду від 16.05.2019 та від 30.05.2019, під час яких оглянуто DVD-R диск із відеозаписом з приміщення магазину №5 ТОВ «Лотос Трейд», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 147, відповідно до якого зафіксовано факт відкритого викрадення майна ОСОБА_5
- постановою про визнання речових доказів DVD-R диск із відеозаписом з приміщення магазину №5 ТОВ «Лотос Трейд».
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст.85-87КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченої у вчиненні злочинів, за наведених у вироку обставин.
Разом з цим, 16.06.2020 обвинуваченою ОСОБА_5 до суду подано клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу проведення слідчого експерименту від 31.05.2017. Клопотання мотивовано тим, що слідчий експеримент проведено без участі захисника.
Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
При наданні оцінки доводам обвинуваченої ОСОБА_5 щодо проведення слідчого експерименту без участі захисника, суд враховує те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, на час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_5 у неї був відсутній захисник, при цьому, відповідно до відеозапису слідчого експерименту, а також відповідного протоколу, ОСОБА_5 клопотання про необхідність залучення захисника, останньою не заявлялись.
При цьому, суд також враховує те, що підстави обов`язкової участі захисника, визначені ст. 52 КПК України, також були відсутні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу проведення слідчого експерименту від 31.05.2017, задоволенню не підлягає.
Суд вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 31.05.2017 є належним та допустимим доказом, який у сукупності з іншими доказами, доводить винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, при наданні оцінки протоколу проведення слідчого експерименту від 31.05.2017, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним судом у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 233/2346/17, а саме: «Беручи до уваги, що документи, до яких належать і протоколи проведення слідчих експериментів, є самостійними джерелами доказів, суд першої інстанції правильно послався у своєму вироку на дані, які містяться у вказаних вище протоколах, як на доказ винуватості. Слід зазначити, що під час цих слідчих дій засуджений та потерпіла не просто дали показання слідчому, а на місці вчинення злочину відтворили його обстановку та події. Тому немає підстав вважати зазначені протоколи слідчих дій недопустимими доказами внаслідок порушення вимог ст. 95 КПК»
У постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 405/5481/16-к Верховний суд навів більш розгорнуте обґрунтування допустимості протоколу слідчого експерименту: «У частині посилання захисника на недопустимість протоколу слідчого експерименту на підставі ч. 4 ст. 95 КПК, Суд зауважує, що положення цієї норми слід тлумачити в системному зв`язку з ч. 1 ст. 95 КПК, яка указує, що розуміється під показаннями в цій статті - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тому в розумінні положень ст. 95 КПК протокол слідчого експерименту не може бути автоматично визнаний недопустимим, а навпаки він може вважатися доказом в силу ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК».
Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження, в тому числі від сторони обвинувачення, не надійшло. Навпаки, прокурор в судовому засіданні висловила відмову від допиту як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , обмежившись тими доказами, які добуті в ході судового розгляду, та враховуючи позицію обвинуваченої ОСОБА_5 щодо повного визнання останньої своєї вини у інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Отже, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування та для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підстав наданих сторонами доказів.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останньої за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України (в редакції від 2001 р.) віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, спричинених наслідків, а саме: заподіяння потерпілому майнової шкоди.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка не працевлаштована, не заміжня, дітей на утриманні не має, раніше засуджена за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря наркогола не перебуває, кримінальне правопорушення вчинила під час іспитового строку.
Суд також враховує, що обвинувачена визнала свою винуватість в судовому засіданні, розкаялася, що суд розцінює, як обставини, що пом`якшують покарання, враховуючи відсутність тяжких наслідків від кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченої покарання в межах санкції ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України, але не застосовуючи при цьому максимальний розмір покарання, передбачений санкцією цих статей, з врахуванням її бажання стати на шлях виправлення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом також не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Отже з урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення до скоєного, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченої та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання у вигляді позбавлення волі ближче до мінімальних меж санкцій відповідних статей, що на переконання суду буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, та відповідає принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Оскільки обвинуваченою вчинено декілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання має бути їй призначено за сукупністю злочинів, відповідно до правил ст. 70 КК України.
Беручи до уваги, що зазначені злочини ОСОБА_5 скоїла, не відбувши покарання у вигляді позбавлення волі, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016, остаточне покарання їй слід призначити із застосуванням положень ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Крім того, при зарахуванні строку тримання під вартою, суд враховує те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено до 20.06.2017 року, кримінальне провадження з метою поліпшення становища обвинуваченої за клопотанням учасників кримінального провадження було об`єднане з присвоєнням єдиного унікального номеру, обраний один запобіжний захід тримання під вартою, отже, при вирішенні питання щодо порядку зарахування ОСОБА_5 у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК, у редакції, відповідно до Закону України № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення за період з 31.05.2017 по 02.03.2018 (9 місяців 2 дні) та з 30.05.2019 по день ухвалення вироку (а саме: з 30.05.2019р. по 27.08.2020р., що становить 14 місяців 29 днів) необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ТОВ «РУШ» у сумі 376,8 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 366371, 373376, 395, 532 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначити у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016, призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 31.05.2017 по 02.03.2018 (9 місяців 2 дні) та з 30.05.2019 по день ухвалення вироку (а саме: з 30.05.2019 по 27.08.2020р., що становить 14 місяців 29 днів) необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням строку попереднього ув`язнення вважати ОСОБА_5 такою, що відбула покарання у вигляді позбавлення волі строком в чотири роки.
До набрання вироком законної сили засудженій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 залишити без змін.
Цивільний позов ТОВ «РУШ» у сумі 376,8 грн. задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у сумі 376,8 грн.
- DVD-R диску, на якому знаходиться відео матеріал з камер відеоспостереження від 19.12.2016, DVD-R диск із відеозаписом з приміщення магазину №5 ТОВ «Лотос Трейд», долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.
- викрадених речей, вилучених під час огляду місця події від 14.05.2019, передані на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Лотос Трейд» залишити за належністю ТОВ «Лотос Трейд».
- сумку чорного кольору, передану на зберігання ОСОБА_5 залишити останній за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк після отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1