Справа № 206/3459/20
Провадження № 1-кс/206/301/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ
Начальник СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотання, погодженим прокурором ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання дізнавача обґрунтовано тим, що відділом дізнання Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 . Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2020 до ЧЧ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_2 , про те, що гр. ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження. У ході досудового розслідування дізнавачем 29.07.2020 призначено комісійну судово-медичну експертизу за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення призначеної експертизи необхідно надати медичну документацію - медичну карту хворої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилась на лікуванні у відділенні травматології з 10.07.2020 по 17.07.2020. У зв`язку з викладеним, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, які є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні є потреба встановлення ступеню тяжкості та характеру завданих потерпілій тілесних ушкоджень. В свою чергу, проведення судово-медичної експертизи вимагає надання експерту для ознайомлення відомостей про стан потерпілої, як на момент отримання тілесних ушкоджень, так і в подальшому. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що медична картка стаціонарно хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилась на лікуванні у відділенні травматології з 10.07.2020 по 17.07.2020, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, дізнавач просила надати начальнику СД Самарського ВПД ВП ГУНП в Дніпропетровській області капитану поліції ОСОБА_7 , дозвіл на тимчасовий доступ до інформації до оригіналу медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилась на лікуванні у відділенні травматології з 10.07.2020 по 17.07.2020, та її вилучення (виїмку), яка перебуває у « ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДОР у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, тому його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши пояснення та доводи прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, дізнавач у короткому викладі обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання зазначає, що ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась на лікуванні у відділенні травматології з 10.07.2020 по 17.07.2020, при цьому до клопотання долучено довідку та виписку, згідно якої вбачається, що ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась на лікуванні у відділенні травматології з 04.05.2020 по 18.05.2020.
З приводу посилання слідчого у своєму клопотанні на те, що «отримання вищезазначеної інформації з других джерел є не можливим», слідчий суддя вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадженняіз клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Положення ст. 55 КПК України регулюють порядок залучення потерпілого до провадження. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Так, частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 39 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Медичний працівник зобов`язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров`я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров`я.
Так, слідчий суддя враховуючи вищевикладенеприходить до висновку, що дізнавач в межах своїй повноважень міг без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а самевизнати ОСОБА_5 потерпілою та звернувся до потерпілої, яка самостійно має право отримати будь-яку інформацію про стан свого здоров`я, в тому числі отримати документи, на які дізнавач просить отримати дозвіл на тимчасовий доступ, однак дізнавач не скористався таким процесуальним правом та відразу прийшов до висновку про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що на думку слідчого судді є передчасним.

До того ж, до клопотання не долучено навіть постанови про призначення комісійної судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно не має жодних клопотань експерта про необхідність надання йому для проведення експертизи оригіналу медичної картки ОСОБА_5 , тому слідчий суддя вважає, що дізнавач передчасно зробила висновок, що експерту необхідно для проведення експертизи надати оригінал медичної картки ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 160 КПК України у клопотання про тимчасовий доступ зазначається обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Натомість, клопотання дізнавача взагалі не містить обґрунтування необхідності вилучення саме оригіналів документів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

В той же час, дізнавач просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів капитану поліції ОСОБА_7 , при цьому звертається з клопотанням капітан поліції ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Частиною 1 ст. 37 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Таким чином, рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів та рішення керівника органу дізнання про визначення дізнавача, який здійснюватиме дізнання у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.
Дослідивши документи, які були додані до клопотання на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, слідчий суддя виявив відсутність постанови про призначення групи прокурорів та дізнавача, а відтак всі дії вчинені у межах кримінального провадження є такими, що здійснені у порушення зазначених у даній ухвалі норм, оскільки повноваження дізнавача та прокурора наразі не підтверджено.
Не наділяє прокурора та повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням та дізнавача здійснювати дізнання, передбаченими ст. ст. 36, 40-1 КПК України витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури та керівника органу досудового розслідування.
Такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 17.12.2019 по справі № 235/6337/18.
Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з позицією ВСС України, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (витяг), яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21.05.2014 та на засіданні пленуму ВССУ 17.10.2014 - недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, також є підставою для відмови в його задоволенні.

Аналогічного висновку, щодо підстав для відмови в задоволенні клопотання, слід дійти і при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Щодо долучених дізнавачем до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що під час перевірки копій документів, що подаються стороною кримінального провадження разом з клопотанням слід брати до уваги: правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації; Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 7 квітня 2003 року № 55; Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5; інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55)

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.
Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. За вищевказаним способом засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.

Також у випадку, якщо документ складається з кількох сторінок, то копії знімаються зі всіх сторінок, які потім можна засвідчити і у такий спосіб: прошити разом, напис «Копія» ставиться на першій із прошитих сторінок, кінчики ниток має бути заклеєно клаптиком паперу так, щоб нитки виглядали з-під цього паперу. Обов`язково зверху цього паперу робиться напис: «Пронумеровано і прошнуровано (кількість аркушів цифрою і прописом) аркушів», вказується посада особи, яка завіряє копію, її підпис, прізвище, ініціали й дата. Все це скріплюється печаткою таким чином, щоб частина відбитку була проставлена на приклеєному клаптику паперу, а частина - на самому аркуші копії документа.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 07 листопада 2018 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання дізнавача, жодна копія документу, яка долучена дізнавачем до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог визначених вище, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.

Таким чином, слід дійти висновку, що стороною обвинувачення не було долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин викладених у клопотанні.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання дізнавача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7. 9, 93, 131, 132 159-164, 369-372 КПК України, ч. 1, 3 ст. 39 ЗУ «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я»
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000010, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.07.2020 - відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1