печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000071 від 26.06.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно, яке було вилучене 10.12.2020 під час особистого обшуку військовослужбовця ОСОБА_4 , в ході його затримання в порядку ст. 208 КПК України, біля зупинки громадського транспорту на перехресті вул. Проскурівська та вул. Остромирська в смт. Гостомель Бучанського району Київської області.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Власник майна чи його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 26.06.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , 10.12.2020 приблизно о 11 год. 45 хв., перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту, що знаходиться на перехресті вулиць Проскурівська та Остромирського у м. Гостомель Київської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів за відсутності правових підстав, повторно збув ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів, порошкоподібну речовину білого кольору схожу на психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін» приблизною масою 20 грам, за що отримав 30.11.2020 від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 7400 гривень на свій банківський рахунок, за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_1 .

Надалі, 10.12.2020 о 11 год. 46 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України співробітниками правоохоронних органів.

В ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 виявлено та вилучено наступні речі та документи: мобільний телефон марки «Huawei» модель «Р20 eml-l29» з ІМЕІ № НОМЕР_2 та ІМЕІ № НОМЕР_3 в якому були два стартові пакети «Vodafone» з надписами « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_5 » відповідно; поліетиленовий пакет типу «Zip-Lock» чорного кольору з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Прокурор вказує, що є достатні підстави вважати, що речі та документи, які були вилучені 10.12.2020 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , якого було затримано в порядку статті 208 КПК України біля зупинки громадського транспорту на перехресті вул. Проскурівська та вул. Остромирська в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, підшукані, виготовлені, пристосовані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, та місять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто з метою збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 від 10.12.2020 вилучене майно 10 грудня 2020 року, під час особистого обшуку ОСОБА_4 , якого було затримано в порядку статті 208 КПК України біля зупинки громадського транспорту на перехресті вул. Проскурівська та вул. Остромирська в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, визнано речовими доказами.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 10 гружня 2020 року, під час обшуку ОСОБА_4 , якого було затримано в порядку статті 208 КПК України біля зупинки громадського транспорту на перехресті вул. Проскурівська та вул. Остромирська в смт. Гостомель Бучанського району Київської області, зокрема: мобільний телефон марки «Huawei» модель «Р20 eml-l29» з ІМЕІ № НОМЕР_2 та ІМЕІ № НОМЕР_3 в якому були два стартові пакети «Vodafone» з надписами « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_5 » відповідно; поліетиленовий пакет типу «Zip-Lock» чорного кольору з написом «JUS.KLAD.CC».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1