н/п 1-кп/490/626/2020

У Х В А Л А
26 жовтня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001392, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровська, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який не має місця реєстрації на території України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

Сторони судового провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

перекладач: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 30 жовтня 2020 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин та наявні ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Захисник, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обгрунтувавши тим, що такий запобіжний захід як домашній арешт зможе запобігти ризикам, з метою запобігання яким до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мати обвинуваченого , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не заперечує проти того, щоб ОСОБА_3 проживав у належному їй будинку. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому наявні ризики, передбачені п.1 ч.1ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, який не є його власністю. Крім того він є громадянином Російської Федерації, посвідки про тимчасове перебування на території України не має та може покинути територію України.

Крім того, після скасування Миколаївським апеляційним судом 26.09.2019 р. ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, 02.10.2019 р. ОСОБА_3 за місцем свого проживання не з`являвся та його оголошено у розшук.

Також, відповідно до відомостей Інтерполу, ОСОБА_3 перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку з ухиленням від відбування покарання за вироком Залізничного районного суду міста Хабаровськ Російської Федерації від 19.01.2009 р., яким його засуджено до 4 років 9 місяців позбавлення волі.

-незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_3 , знайомий зі свідком ОСОБА_7 , йому відомо його місце проживання та він може впливати таким чином на свідка;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_3 відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, не має постійного місця роботи та офіційного джерела доходу в м. Миколаєві та в Україні, тому наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Вказані ризики були враховані при обранні запобіжного заходу, та в подальшому при продовжені строку дії запобіжного заходу.

Однак, під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого, прокурор не навів обставин, які б свідчили про необхідність продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує, що судовий розгляд проходить досить тривалий час, з об`єктивних причин тривалий час не була зібрана у повному складі колегія суду, і в подальшому, у випадку призначення справи до розгляду, дослідження доказів потребуватиме значного часу.

Окрім того, суд враховує, що обвинувачений до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проживав за адресою : АДРЕСА_1 , який належить його матері ОСОБА_8 . Так, мати надала суду заяву про те, що не заперечує проти того, щоб її син ОСОБА_3 проживав у її будинку на період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Тому, з урахуванням наведеного та даних про особу обвинуваченого, який має соціальні зав`язки та постійне місце проживання, а також враховуючи, що прокурором не наведено нових ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає, що подальше продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не є виправданим.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Разом з цим, сама по собі ця обставина не може бути підставою для застосування до особи, такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, за умови можливості запобігти наявним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не має на меті покарання особи за вчинені нею злочини, і його застосування, без крайньої необхідності, є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, а також те, що хоча прокурором доведено наявність наведених вище ризиків, однак не наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається прокурор.

З огляду на наведене, виходячи зі змісту положень ст.ст.181,183,194 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 слід змінити на домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 26 грудня 2020 року включно, із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання: будинок АДРЕСА_1 , цілодобово, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: прибувати на першу вимогу до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, носити електронний засіб контролю, не відлучатися за межі м.Миколаєва без дозволу суду.

Дане клопотання було розглянуто головуючим по справі одноособово - відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, згідно якого, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Керуючись ст.ст. 315, 370-372, 376, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до завершення цього кримінального провадження змінити на цілодобовий домашній арешт на строк до 26 грудня 2020 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - будинок АДРЕСА_1 .

У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-прибувати на першу вимогу до суду,

-повідомляти суд про зміну місця проживання,

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1