Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4679/20
Провадження № 1-кп/644/659/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000922 у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурором в судове засідання подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає та наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на думку прокурора, є ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення покарання може вдатися до переховування від суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше правопорушення. Крім того, прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на свідків, з метою зміни їх показів. Разом з цим, ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має тісних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий. З метою забезпечення гарантування присутності обвинуваченого під час подальшого провадження, інші більш м`які альтернативні запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечувала, просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який перебуває на обліку з діагнозом ВІЛ-інфекція.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд чи домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді від 06.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 16.10.2020 року строк тримання під вартою продовжено до 14.12.2020 року.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки на території України встановлено карантин, дію якого продовжено до 31.12.2020 року, а судді які входять до складу колегії, а саме судді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайняті в інших кримінальних провадженнях, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів, суд приходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючим по справі одноособово.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді, суду та на даний час не перестали існувати.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Окрім того суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів.

Разом з цим, суд враховує, що на теперішній час свідки по кримінальному провадженню не допитані, при цьому ОСОБА_6 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на свідків, з метою зміни їх показів.

Враховуючи викладене, а також, те що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні будь-які міцні соціальні зав`язки, з метою забезпечення гарантування його присутності під час подальшого провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою з врахуванням стану здоров`я обвинуваченого та того, що ризики, на які посилається прокурор, є мінімальними, суд вважає не обґрунтованим.

Так згідно довідки, наданої Центром охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України №1693 від 02.10.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 дійсно перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ВІЛ-інфекція ІІ клінічна стадія, однак обвинувачений отримує лікування за відповідною схемою.

Щодо посилань захисника ОСОБА_5 на мінімальність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд відхиляє такі посилання, оскільки зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді, суду та на даний час не перестали існувати.

Враховуючи викладене, заявлене клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт чи інший більш м`який запобіжний захід, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.314-317, главою 18 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора в кримінальному провадженні № 0000922 про продовження ОСОБА_4 обвинуваченому за ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України продовжити до 05 лютого 2021 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт чи інший більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1