Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

9 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3 вересня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2020 року скарга представника ОСОБА_5 , подана в інтересах заявника ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді, що згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України є підставою для її повернення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на рішення Київського апеляційного суду у подібних справах в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зазначає, що місцезнаходження ДБР в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва є загальновідомим фактом і визначення підсудності з розгляду скарг на бездіяльність слідчого закон не пов`язує з державною реєстрацією органу досудового розслідування. Також представник не погоджується з висновками в ухвалі слідчого судді стосовно визначення підсудності з розгляду скарг на бездіяльність слідчого з урахуванням вимог ст.32 КПК України, оскільки визначені в ній правила територіальної підсудності стосуються розгляду кримінального провадження, якого ще не існує.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув і не повідомив про поважні причини. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.09.2020 року ОСОБА_5 в порядку, визначеному ст.303 КПК України, подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 , в якій просив зобов`язати службову особу ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України, за заявою ОСОБА_6 від 18.08.2020 року до реєстру та зобов`язати службову особу ДБР, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, надати витяг з ЄРДР. Свої вимоги мотивував тим, що заява надійшла до органу досудового розслідування 20.08.2020 року і станом на 27.08.2020 року відомості про виконання слідчим вимог ч.1 ст.214 КПК України відсутні.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя послався положення ч.3 ст.9, ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань», у відповідності з якими в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, що місцезнаходження юридичної особи, які вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, і, встановивши, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ДБР вказано адресу: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, що територіально відноситься до Печерського районного суду м. Києва, дійшов висновку, що скаргу подано не до належного суду.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Зі змісту п.18 ч.1 ст.3, ч.6 ст.9, ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України випливає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

При цьому, з огляду на положення ст.38 КПК України, органом досудового розслідування є не сам правоохоронний орган (Національна поліція України, Служба безпеки України, орган, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, Державне бюро розслідувань, Національне антикорупційне бюро України), а слідчий підрозділ, підрозділ детективів тощо, тобто структурна одиниця правоохоронного органу.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають: центральний апарат, територіальні органи, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні та інші підрозділи. Організаційну структуру Державного бюро розслідувань затверджує Директор Державного бюро розслідувань за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.5 ст.9 вказаного Закону територіальні органи Державного бюро розслідувань є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.12.2018 № 938-р «Про погодження затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань» погоджено пропозицію Державного бюро розслідувань щодо затвердження організаційної структури зазначеного Бюро.

Незважаючи на те, що Державне бюро розслідувань згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, відповідно до інформації на офіційному сайті Державного бюро розслідувань dbr.gov.ua та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, оприлюдненої на виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації», фактичним місцем знаходження Центрального апарату ДБР значиться адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, тобто Шевченківський район м. Києва.

Заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_5 про неправильне посилання в ухвалі на положення ст.32 КПК України, якими визначено правила територіальної підсудності кримінальних проваджень, у той час як розгляд скарг на бездіяльність слідчого здійснюється слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

А тому скарга була подана до належного суду і підлягала розгляду слідчим суддею.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.404, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду у суді першої інстанції і задоволення апеляційних вимог, адже питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду слідчим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3 вересня 2020 року, якою повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3