Дата документу 21.10.2020 Справа № 554/9776/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В.,

при секретарі Плаксюк І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, Кривенка І.Л., погоджене прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону Шкеть Є.Д., в у кримінальному провадженні №0000956 від 04.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Слідчий Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, Кривенко І.Л, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону Шкеть Є.Д. У клопотанні прохали накласти арешт на мобільний телефон марки Lenovo, модель А6000, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

В судове засідання слідчий не з`явився.

Враховуючи положення ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність нез`явившихся учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що у провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000956 від 04.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04.10.2020 року близько 00.00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись по автодорозі по вул.Гагаріна в м.Шростка, не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя та допустив наїзд на опору теплової мережі, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та перелому кісток тазу, а його пасажир ОСОБА_2 помер на місці.

13.10.2020 року в ході проведеного огляду автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що знаходиться на території Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Lenovo, модель А6000, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Власника майна не встановлено, однак майно вилучено в ході огляду автомобіля, який на праві власності належить ОСОБА_1 , тому сторона обвинувачення вважає, що зазначене майно належить ОСОБА_1 або ОСОБА_3 , який під час дорожньо транспортної пригоди перебував на пасажирському сидінні ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим в порушення п.3 ч.1 ст.171 КПК України не надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того, слідчим не доведено правової підстави для застосування арешту, а саме те, що вилучене майно є доказом злочину, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, Кривенка І.Л., погоджене прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону Шкеть Є.Д., в у кримінальному провадженні №0000956 від 04.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя Л.В.Гольник