Справа № 399/820/20
Провадження № 1-кс/399/165/2020
УХВАЛА
Іменем України

29 вересня 2020 року селище Онуфріївка

Слідчий суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області в селищі Онуфріївка клопотання прокурора Онуфріївського відділення Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 15.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,

встановила:

Прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 подано до суду клопотання про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений 15.09.2020 року під час проведення огляду місця події - будівлі по АДРЕСА_1 , прес-станок сірого кольору радянського виробництва, невідомої марки з інвентарним номером 00011726, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю м. Кременчука Полтавської області.

Клопотання обгрунтовує тим, що 15.09.2020 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в будівлі по АДРЕСА_1 , під час роботи з прес-станком не дотримався правил безпеки, внаслідок чого зазнав тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000250 від 15.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України

15.09.2020 року під час проведення огляду місця події - будівлі по АДРЕСА_1 , слідчим було вилучено прес-станок сірого кольору радянського виробництва, невідомої марки з інвентарним номером 00011726, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю м. Кременчука Полтавської області. Вказаний прес-станок міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому 15.09.2020 року визнаний речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подавав.

Дослідивши матеріали клопотання, надані стороною кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, 15.09.2020 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в будівлі по АДРЕСА_1 , під час роботи з прес-станком не дотримався правил безпеки, внаслідок чого зазнав тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000250 від 15.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України.

Постановою слідчого від 15.09.2020 року майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що прес-станок сірого кольору радянського виробництва, невідомої марки із інвентарним номером №00011726, який належить ОСОБА_4 , об`єктивно може зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

постановила:

Клопотання прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 15.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на прес-станок сірого кольору радянського виробництва, невідомої марки з інвентарним номером № 00011726, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_2 із забороною власнику та іншим особам користуватися вказаним майном.

Передати прес-станок сірого кольору радянського виробництва, невідомої марки з інвентарним номером №00011726 власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання даного предмету у будівлі по АДРЕСА_1 до закінчення досудового розслідування кримінального провадження №0000250 від 15.09.2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1