Справа № 462/4302/20
провадження 1-кс/462/1259/20
У Х В А Л А

07 серпня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості його заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Подану скаргу обґрунтовує тим, що 10.07.2020 року звернувся в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення працівниками Служби судової охорони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а саме: 10 липня 2020 року в період часу з 17.50 год. до 19.00 год. працівники Служби судової охорони обмежили доступ до поштової скриньки Сихівського районного суду м. Львова, чим порушили його право на звернення. Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України дані відомості не внесені в ЄРДР, що вказує на неправомірну бездіяльність Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області.

В судовому засіданні, при розгляді скарги, ОСОБА_3 свою скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не направив в судове засідання свого представника, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.
В силу ч.1 ст.9 КПК на керівника органу досудового розслідування, слідчого покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами скарги, що 10.07.2020 року ОСОБА_3 звернувся в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення працівниками Служби судової охорони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а саме: 10 липня 2020 року в період часу з 17.50 год. до 19.00 год. працівники Служби судової охорони обмежили доступ до поштової скриньки Сихівського районного суду м. Львова, чим порушили його право на звернення.

Згідно ст.11 КК України злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.367 КК України встановлено кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

При цьому, службова недбалість може виявлятися у формі бездіяльності, коли суб`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або дії, коли покладені на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином не так, як того потребують інтереси служби. Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків свідчить про те, що службова особа не тільки повинна була, а й мала реальну можливість виконати покладені на неї службові обов`язки належним чином, тобто могли діяти так, як того вимагають інтереси держави.
Відповідальність за ст.367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, які вона не виконала чи виконала неналежним чином, входили в коло її службових обов`язків.

Згідно п.1.2 Правил пропуску осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова та на його територію транспортних засобів (далі Правил), пропуск осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова та на його територію транспортних засобів здійснюється працівниками Служби судової охорони.
Відповідно до п.2.2 Правил у неробочі дні та години пропуск осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова забороняється, крім випадків, визначених цими Правилами.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 10.07.2020 року, яка міститься в матеріалах скарги, в такій просить розпочати розслідування з приводу злочинних, на його думку, дій працівників Служби судової охорони, які 10.07.2020 року в період часу з 17.50 год. до 19.00 год. обмежили його доступ до поштової скриньки Сихівського районного суду м. Львова. Таким чином, ОСОБА_3 звернувся в Сихівський районний суд м. Львова в неробочий час, оскільки 10.07.2020 року, згідно розкладу роботи, Сихівський районний суд м. Львова працював до 16.45 год.
Таким чином, при розгляді скарги встановлено, що заява ОСОБА_3 від 10.07.2020 року не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, а відомості, які викладені в такій заяві, не містять обставин, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення і які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Служби судової охорони.

Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на наведене, вважаю, що дії Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області не суперечать вимогам ст.214 КПК України, уповноваженою особою правомірно не було внесено відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 10.07.2020 року.

Враховуючи, що обставини, викладені в скарзі ОСОБА_3 , не доводять його вимог щодо неправомірності дій уповноваженої особи у невнесенні відомостей до ЄРДР, як і не спростовують наведених вище висновків, з огляду на зміст дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_3 від 10.07.2020 року, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року, зареєстрованої в ІТС ІПНП за № 15936, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1