У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000546.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
цивільний позивач ОСОБА_5
цивільний відповідач ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою з метою забезпечення цивільного позову, накласти арешт на належне ОСОБА_6 майно, а саме: автомобіль марки Мерседес-бенц д/н НОМЕР_1 , та автомобіль марки Рено-Канго д/н НОМЕР_2 .

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000546.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що арешт майна допускається з метою забезпечення цивільного позову, при цьому такий арешт накладається не тільки на майно підозрюваного, обвинуваченого, а й на майно фізичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. А тому слідчий суддя безпідставно відмовив в накладенні арешту на майно цивільного відповідача ОСОБА_6 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000546, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_5 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_8 , подав до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні.

10.06.2020 року цивільний позивач ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна цивільного відповідача. В обґрунтування зазначив, що в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000546, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 , який шляхом введення його в оману, заволодів особистим побутовим майном, яке належить членам його сім`ї, а саме безпосередньо неповнолітній доньці.

09.06.2020 ним, як представником неповнолітньої ОСОБА_8 , подано до слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області цивільний позов у зазначеному кримінальному провадженні про визнання ОСОБА_8 цивільним позивачем та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а відтак він набув статусу цивільного позивача.

З метою забезпечення цивільного позову, ОСОБА_5 просив накласти арешт на належне ОСОБА_6 майно, а саме: автомобіль марки Мерседес-бенц д/н НОМЕР_1 , та автомобіль марки Рено-Канго д/н НОМЕР_2 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_5 слідчий суддя зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором, до теперішнього часу, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, а тому відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 має таке відношення до даного кримінального провадження, яке б надавало підстави для накладення арешту на його майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відсутність процесуального статусу підозрюваного у будь - якої особи позбавляє слідчого суддю можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення цивільного позову.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд приходить до наступного.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 171 КПК України цивільний позивач має право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна лише з метою забезпечення цивільного позову.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону. При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності даних, які відповідно до діючого законодавства дають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів судового та кримінального проваджень, в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000546, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_5 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_8 подав до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні.

10.06.2020 року цивільний позивач ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_6 . В обґрунтування зазначив, що в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000546, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 , який шляхом введення його в оману, заволодів особистим побутовим майном, яке належить членам його сім`ї, а саме безпосередньо неповнолітній доньці.

09.06.2020 року ОСОБА_5 , як представником неповнолітньої ОСОБА_8 подано до слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області цивільний позов у зазначеному кримінальному провадженні про визнання ОСОБА_8 цивільним позивачем та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а відтак він набув статусу цивільного позивача.

З огляду на зазначене та з метою забезпечення цивільного позову, ОСОБА_5 просив накласти арешт на належне ОСОБА_6 майно, а саме: автомобіль марки Мерседес-бенц д/н НОМЕР_1 , та автомобіль марки Рено-Канго д/н НОМЕР_2 .

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором, до теперішнього часу, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, а тому відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 має таке відношення до даного кримінального провадження, яке б надавало підстави для накладення арешту на його майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відсутність процесуального статусу підозрюваного у будь - якої особи позбавляє слідчого суддю можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення цивільного позову.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки відсутня правова підстава для арешту майна. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, викладеними у клопотанні обставинами, та доданими до нього матеріалами не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою забезпечення цивільного позову.

Хоча у вказаному кримінальному провадженні одним з учасників правовідносин є потерпілий та цивільний позивач, разом з тим, правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_6 не має, оскільки, він немає статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та не встановлено, що він може нести цивільну відповідальність за завдані потерпілій збитки.

Відсутність процесуального статусу підозрюваного у будь - якої особи позбавляє слідчого суддю можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення цивільного позову. Оскільки, арешт майна допускається, якщо буде доведено обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь вручання у права власника майна, щодо якого ставиться питання про арешт належного йому майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення і що в такий спосіб може бути виконане завдання, для виконання якого особа звертається з клопотанням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна цивільного відповідача ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000546 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді