ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року м. Запоріжжя
07 вересня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Верхні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
за ч.2 ст.365 КК України, -

Наказом начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України № 105 о/с від 18.04.2016 сержанта поліції ОСОБА_5 з 16.04.2016 призначено інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі за текстом - Закон) Національна поліція України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону завданням поліції є надання поліцейський послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно- правовими актами.
Статтею 6 Закону передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. З ст. 13 Закону у складі поліції функціонує патрульна поліція.
Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу як фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів та застосування вогнепальної зброї. Частина 2 ст. 42 Закону передбачає, що фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.
Статтею 43 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.
Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 44 Закону передбачено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/то безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.
Згідно із п. 1.1. Положення про Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції № 624 від 15.04.2016 (далі - Положення), Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який утворюється, ліквідується та реорганізовується Департаментом патрульної поліції.
Основними завданнями Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, відповідно до п.п. 1.6.1 та 1.6.5 Положення, є охорона прав та свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; надання допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до п.п. 3.5.14 та 3.5.15 структурними підрозділами Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі є батальйон та рота.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів.
У зв`язку зі викладеним, ОСОБА_5 , займаючи посаду інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі був працівником правоохоронного органу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього кодексу та інших законів.
Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, та вони мають найвищу юридичну силу.
Основними міжнародно-правовими договорами, які стосуються сфери кримінального процесуального регулювання, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року та Міжнародний пакт про громадські і політичні права від 19 грудня 1966 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, 04.07.2016 інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ОСОБА_5 спільно з інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ОСОБА_7 заступили на службу.
Отримавши виклик про можливі протиправні дії біля будинку АДРЕСА_3 та прибувши за вказаною адресою приблизно о 16:28 годин вони здійснили адміністративне затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 застосував до останнього спеціальні засоби кайданки, після чого на службовому автомобілі «Тойота Пріус» державний номер НОМЕР_1 доставили ОСОБА_8 до приміщення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції у Запорізькій області для складання протоколу про скоєння ОСОБА_8 адміністративного правопорушення та протоколу про адміністративне затримання.
Перебуваючи в приміщенні Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32, а саме на першому поверсі вказаного приміщення перед сходинками на другий поверх, приблизно о 16.31 годині, ОСОБА_5 перевищуючи владу та службові повноваження, діючи умисно, усупереч вимогам ст.ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», будучи працівником правоохоронного органу, завдав правою рукою один удар в обличчя ОСОБА_8 , до якого раніше були застосовані спеціальні засоби - кайданки та який перебував у них.
Продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи в кімнаті для прийому громадян, розташованому на першому поверсі Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32, 04.07.2016 приблизно о 16.45 годині ОСОБА_5 , перевищуючи владу та службові повноваження, діючи умисно, усупереч вимогам ст.ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», будучи працівником правоохоронного органу, завдав лівою рукою один удар в обличчя ОСОБА_8 , до якого раніше були застосовані спеціальні засоби - кайданки та який перебував у них.
У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи в кімнаті для прийому громадян, розташованому на першому поверсі Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32, 04.07.2016 приблизно о 17.34 годині ОСОБА_5 , перевищуючи владу та службові повноваження, діючи умисно, усупереч вимогам ст.ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», будучи працівником правоохоронного органу, штовхнув обома руками ОСОБА_8 , до якого раніше були застосовані спеціальні засоби - кайданки та який підняв руки угору, після чого частиною металевої вішалки, яка знаходилася в кімнаті для прийому громадян Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в області, наніс один удар в область ніг ОСОБА_8 , який продовжував перебувати у кайданках.
У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2651 спричинені легкі тілесні ушкодження, а саме крововиливи на нижньому віці лівого ока із зовнішньої сторони, на правому передпліччі, на слизовій оболонці нижньої губи справа.
Вину у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину він не визнав, пояснивши, що 04.07.2016 він як інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі спільно з інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ОСОБА_7 заступили на службу. Приїхали на виклик на вул. Дивногорську, де побачили чоловіка,яким виявився ОСОБА_10 , який поводився неадекватно. При ньому було виявлено молоток, який він скинув. Було вирішено поїхати до Вознесенівського ВП для складання на нього протоколу. До ОСОБА_8 були застосовані спецзасоби-кайданки для доставляння його до райвідділу. Під час складання протоколу в райвідділі у кімнаті прийому громадян ОСОБА_8 став більш агресивним, лаявся, висловлював погрози на його адресу, вдарив своєю ногою його ногу. Коли він перевіряв в планшеті дані, ОСОБА_8 різко підійшов до нього. Також ОСОБА_10 став трощити меблі, бився головою об стінку, до нього була викликана швидка допомога. При ньому був також складний ніж, який він кинув на стіл. Від удару ОСОБА_10 по його ногам, він впав.Також пояснив, що він діяв в межах повноважень наданих Законом України «Про поліцію», зокрема ст.45 Закону. В даній ситуації він також був визнаний потерпілим, але кримінальне провадження за даним фактом було закрито. Цивільний позов заявлений до нього потерпілим ОСОБА_8 на суму 100000 грн. не визнав.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що влітку 2016 року, він разом з дитиною йшов з пляжу додому, завів дитину додому, вийшов на вулицю, вживав приблизно 200 гр алкоголю, при собі в нього була сумка через плече, у сумці молоток, ніж, по вул.Дивногорській його зупинили поліцейські, сказали що по прикметам він походить на грабіжника, на нього вдягли наручники, опору він не чинив, відвезли до Вознесенівського ВП, завели в кімнату приймання громадян, там між ним та поліцейськими зав`язалась словесна перепалка. Сороцький витаскав його під сходинки, наносив йому удари в голову, руками в обличчя,при цьому він був в наручниках. Він вважає, що ОСОБА_11 витаскував його з кабінету вбивати. Також в кабінеті наніс йому удар металевою вішалкою. Після цього у нього був струс мозку, перелом ребра,розбите око, він лежав в лікарні.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює командиром роти УПП. У липні 2016 року, приблизно о 16 годині, він з напарником ОСОБА_13 прибув до Вознесенівського ВП. Знаходячись у приміщенні райвідділу вони почули крики з кімнати прийому відвідувачів і зайшли до кімнати, в ній знаходився ОСОБА_8 , який лаявся та висловлював погрози у бік співробітників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал. ОСОБА_8 явно був у стані сп`яніння, поводився неадекватно, бив ногами стіни, а працівники поліції його заспокоювали, були застосовані спеціальні засоби - кайданки. Швидка медична допомога підтвердила перебування ОСОБА_8 у стані сп`яніння. Після інциденту ОСОБА_5 надав рапорт про події. Також свідок пояснив, що у ОСОБА_8 на обличчі було садно, про походження якого ані потерпілий, ані працівники поліції даних не повідомили.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює заступником командира роти УПП. У липні 2016 року ОСОБА_5 з напарником оформлювали адміністративні матеріали на ОСОБА_8 за ст. 185 КУпАП, він приїхав до РВ вже після подій. У кімнаті прийому громадян Вознесенівського ВП знаходився ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , в кімнаті був хаос, сліди крові, розкидані меблі. ОСОБА_8 поводився неадекватно, у нього на обличчі під оком було садно. З ОСОБА_11 він працював малий проміжок часу, мало його знав, знав його як відповідального співробітника.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що працює інспектором роти 2 батальйону 1 УПП. Влітку 2016 року приблизно о 16-17 годині інспекторам ОСОБА_5 і ОСОБА_7 надійшов виклик на вул. Дунайську про те, що громадянин вчиняє хуліганські дії, коли вони приїхали на виклик було виявлено гр. ОСОБА_8 , якого було доставлено до райвідділу. Інспектори запросили свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на допомогу у складенні адміністративного матеріалу, оскільки було виявлено молоток та ніж, на пошуки якого свідок разом із ОСОБА_7 повернулися на вул. Дунайську. Коли повернулися - зайшли у кімнату прийому громадян, де перебував ОСОБА_8 та ОСОБА_16 . У потерпілого в області ока було пошкодження, була кров, причини появи якого ОСОБА_8 не пояснив. ОСОБА_8 поводився агресивно, лаявся. ОСОБА_17 у кімнаті не було. Свідок бачила в кімнаті вішалку в розібраному стані, були проломлені пластикові стіни, як відомо через конфлікт, який виник між ОСОБА_8 і ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що працює інспектором УПП . На початку липня 2016 року вони з ОСОБА_5 приїхали на виклик на вул. Дивногорську, де побачили чоловіка, який поводився неадекватно, лаявся. При проведенні поверхневого огляду було виявлено молоток і ніж. Цей громадянин чіплявся до людей, на попередження працівників поліції не реагував. Оскільки неможливо було на місці скласти адміністративний матеріал, було вирішено поїхати до Вознесенівського ВП. До ОСОБА_8 були застосовані спецзасоби-кайданки для доставляння до райвідділу. Під час складання протоколу в райвідділі у кімнаті прийому громадян ОСОБА_8 став більш агресивним, лаявся, висловлював погрози на адресу працівників поліції. В один момент він побачив боковим зором, що ОСОБА_8 підвівся і замахується ногою на ОСОБА_5 . Вони зчепилися, однак ударів він не бачив. Також свідок пояснив, що коли вперше побачив ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень на ньому не було.Також пояснив, що ОСОБА_10 бився об стінку чи об стіл обличчям.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює інспектором УПП. 04.07.2016 року екіпаж ОСОБА_5 і ОСОБА_7 попросили допомоги у складенні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_8 за ст.ст. 173,185 КУпАП. Коли вони приїхали до Вознесенівського ВП і зайшли до кімнати прийому громадян, то побачили, що ОСОБА_8 у неадекватному стані алкогольному сп`янінні, поводився зухвало, кидався на ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_8 був у кайданках. Він оформлював матеріали, ОСОБА_8 сидів на стільці. В один момент ОСОБА_8 потягнувся руками до поясу та різко підскочив зі стільця, зачепив руками вішалку, яка впала на ОСОБА_5 , той у свою чергу вдарив потерпілого вішалкою. Він відштовхнув ОСОБА_11 від ОСОБА_10 , та вдарив ОСОБА_8 гумовою палкою один раз по нозі та посадив знов на стілець. З боку ОСОБА_11 був самозахист, він застосовував прийоми рукопашного бою та самооборони, відштовхував від себе ОСОБА_10 . ОСОБА_11 впав на спину, від того що його вдарив чи відштовхнув ОСОБА_10 . На місці затримання у ОСОБА_10 ножа не було, був лише молоток, а ніж в якийсь момент з`явився біля столу, де він заповнював протокол. Також ОСОБА_10 бився головою об стіну. На відео є особа, схожа на Сороцького, відео є нарізаним, змонтованим.Також пояснив, що ОСОБА_8 був доставлений в РВ з тілесними пошкодженнями.
Показам свідка ОСОБА_16 , суд дає критичну оцінку, оскільки вони, є найбільш залежними від суб`єктивного сприйняття фактів окремими особами та не в повній мірі узгоджуються з іншими, дослідженими в ході судового розгляду, доказами, а також ОСОБА_16 був колегою по службі обвинуваченого, у зв`язку з чим, здобуття даного доказу супроводжується заінтересованістю у розгляді даної справи.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що його, як заступника начальника управління аналітичного забезпечення УПП, було запрошено до Вознесенівського ВП з посиланням на те, що працівник поліції б`є затриманого у кайданках, повідомили, що є відеозапис цих події. Про ці обставини було повідомлено керівництво УПП, СВ прокуратури Запорізької області ці події внесені до ЄРДР. Також у подальшому, під час слідчих дій, свідка було ознайомлено із відеозаписом, була виїмка відео файлів.
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює санітаром швидкої допомоги. Вони усією бригадою приїхали за викликом до Вознесенівського ВП, зайшли до кімнати, де перебував потерпілий, який сидів на стільці, і поліцейські. Лікар оглянув потерпілого і встановив відсутність психічних відхилень і вони поїхали. Також зазначив, що у потерпілого були тілесні ушкодження садно на скроні. Потерпілий ОСОБА_8 , детально указував за яких обставин ОСОБА_17 , який був службовою особою, наносив йому удари, у тому числі і вішалкою, заподіявши легкі тілесні ушкодження.
Аналіз показань потерпілого та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , викладених вище, відсутність будь-яких суттєвих (таких, що мають значення для кримінального провадження) протиріч між ними, їх послідовність, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості.
Вина ОСОБА_5 у вчинені злочину за наведених у вироку обставинах підтверджується, окрім показів свідків та потерпілого, письмовими та речовими доказами, які долучені прокурором, і які є належними і допустимими та відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірені та оцінені у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме такими доказами:
За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2016 року ОСОБА_8 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, звернувся до СВ прокуратури Запорізької області із заявою, в якій просив притягнути до відповідальності працівників управління патрульної поліції, які 04.07.2016 року в приміщенні Вознесенівського ВП завдали йому тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта від 18.07.2016 року № 2651, проведеної на підставі постанови слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 11.07.2016 року, об`єктивно встановлено наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 - крововиливи на нижньому віці лівого ока із зовнішньої сторони, садна на нижньому повіку лівого ока із зовнішньої сторони, на правому передпліччі, на слизовій оболонці нижньої губи справа у ОСОБА_8 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися при обставинах, зазначених оглянутим. Давність утворення ушкоджень не протирічить строку, вказаному оглянутим.
Згідно даних обліку зазначена подія зареєстрована за №7373993 04.07.2017 року 16:08. Завдання по події підтверджено о 04.07.2016 року о 16:11 годині Сороцьким. (патруль Іскра-0206 ПП). На місце події прибув 04.07.2016 року о 16:16:47 год. Сороцький. Завдання виконано о 16:22:11 год. Сороцький. Результат: інформація не підтвердилася. Рапорт УПП патрульний 1 батальйон 2 рота Сороцький від 04.07.2016 16:22: не підтвердилася.
З витягу з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області(інв.№2845, розпочато 16.06.2016) встановлено, що під №60 міститься запис про те, що о 16:25 прибув ОСОБА_8 на бесіду, складення протоколу. Час залишення ОВС 20:05. У графі «наявність чи відсутність претензій до працівників міліції» наявний підпис та відмітка «есть».
За даними розстановки сил та засобів 1 батальйону УПП у м.Запоріжжя ДПП НП України з 09:00 до 21:00 04.07.2016 року, затверджених начальником УПП у м.Запоріжжі ДПП НП України ОСОБА_20 04.07.2016 року, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 з позивним 206 заступили на службу 04.07.2016 року-2 рота «Центр» (південь).
Згідно до відповіді на запит прокурора ОСОБА_3 , Вознесенівське ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області 12.07.2016 року № /46/08/01-2016р. повідомило, що службові приміщення Вознесенівського ВП обладнані камерами відеоспостереження записи з яких архівуються на 16 канальний відеоархіватор цілодобово, записи автоматично видаляються через кожні 9 діб. Станом на 12.07.2016 року відеозаписи за 04.07.2016 року перебувають на жорсткому диску відеоархівату.
За даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2016 року, за яким ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 04.07.2016 року в приміщенні Вознесенівського ВП ГУНП в Запорізькій області нанесла йому тілесніушкодження.
За даними протоколу обшуку від 14.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2016 року, за участю понятих, проведено обшук у кімнаті прийому громадян Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході якого вилучені змиви РБК зі стіни під вікном та контрольні змиви, вилучено металеву вішалку для одягу білого кольору.
За даними протоколу огляду від 08.09.2016 року предметом огляду є частина металевої вішалки для одягу вилучена під час обшуку. Вказаний предмет визнаний речовим доказом згідно до постанови слідчого від 08.09.2016 року.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року надано слідчому в ОВС СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_22 , прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ОСОБА_3 за участю спеціаліста-криміналіста тимчасовий доступ (з можливістю вилучення) до жорсткого диску, на який здійснювалася архівація запису з усіх камер відеоспостереження за 04.07.2016 р, розташованих в Вознесенівському ВП ДВП ГУНП в області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 30.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року надано слідчому в ОВС СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_22 тимчасовий доступ (з можливістю вилучення) до відеозаписів з нагрудних камер (відеорегістраторів) працівників патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_23 за 04.07.2016 р, які зберігаються на серверах в Управлінні патрульної поліції м.Запоріжжя.
За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2016 року добровільно видано DVD-R об`ємом 4,7 Гб «Maximus» з відеозаписом з нагрудних камер (відеорегістраторів) працівників патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_23 за 04.07.2016 р в кількості 2 шт.
За даними протоколу огляду від 10.08.2016 року предметом огляду є 2 DVD-R диску об`ємом 4,7 Гб «Maximus», при відкритті змісту яких встановлено наявність відеозаписів конфлікту між особою, яка перебувала у наручниках з особою чоловічої статі, на якій перебував відеореєстратор. Вказані предмети визнані речовими доказами згідно до постанови слідчого від 10.08.2016 року.
За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2016 року добровільно видано формений одяг працівника патрульної поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які оглянуті згідно до протоколу огляду від 15.08.2016 року.
За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2016 року добровільно видано джинсові шорти синього кольору ОСОБА_8 , які оглянуті згідно до протоколу огляду від 15.08.2016 року. Вказана річ визнана речовим доказом згідно до постанови слідчого від 15.08.2016 року.
Відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №4537 04.07.2016 року о 21:30 ОСОБА_8 перебував у стані змішаного сп`яніння (алкоголь, марихуана).
Постановою слідчого від 29.07.2016 року визнано накопичувач на жорстких магнітних дисках «Ніtachi500Gb» визнано речовим доказом.
Згідно до відповіді КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗМР від 29.07.2016 року № 358/01-16, 04.07.2016 року на диспетчерський пульт служби 103 надійшов виклик до ОСОБА_8 до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області о 17:00 год., викликав патрульний Саруцький. На виклик виїжджала бригада №3.
Відповідно до копії карти виїзду бригади ШМД №22 ОСОБА_8 встановлено попередній діагноз: Психічні та поведінські розлади внаслідок вживання алкоголю. Алкогольне сп`яніння.
Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині також підтверджується речовими доказами, оглянутими і дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, які містяться на жорсткому диску, які були вилучені і визнані речовими доказами по справі.
Так, згідно з відтвореного судом відеозапису з накопичувача на жорстких магнітних дисках «Ніtachi500Gb» з камери відеоспостреження за 04.07.2016 року, та відео реєстратора з нагрудної камери, визнаного речовим доказом, у проміжку часу з 16 год.31 хв. по 16 год.32 хв. зафіксовано нанесення одного удару рукою особою чоловічої статі у форменому одязі патрульної поліції по обличчю особи чоловічої статі в наручниках; у проміжку часу 16:45 год. поліцейський завдає лівою рукою один удар в обличчя чоловіку в кайданках; у проміжку часу з 17 год.34 хв. до 17 год.40 хв. на відеозаписі зафіксовано як чоловік в кайданках підняв руки догори, до нього підійшов поліцейський та намагався посадити його на стілець, сідаючи на стілець чоловік в кайданках відпихнув ногою поліцейського, стілець зачіпив вішалку для одягу, вішалка падає, один з поліцейських, який заповнює документи за столом, встає із-за столу та наносить удар кийком по лівій нозі, інший поліцейський бере верхню частину вішалки для одягу та наносить нею удар в нижню частину тулуба та по нозі чоловіку в кайданках.
Досліджений судом відеозапис з відео реєстратора з нагрудної камери не підтверджує версію обвинуваченого про те, що він захищався від нападу потерпілого, у якого знаходився ніж, та потерпілий сам собі спричинив ушкодження шляхом нанесення собі ударів в обличчя, оскільки потерпілий хоча і знаходився в неадекватному збудженому стані, однак перебував у кайданках, погрозів ножем не зафіксовано, як і не задокументовано поліцейським ОСОБА_5 наявності у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які з`явилися від його самостійних ударів, а навпаки після нанесеного ОСОБА_5 удару (16 год.39 хв. відеозапису) у ОСОБА_8 з`явилося ушкодження на скроні. Крім того, в кабінеті знаходилося два поліцейських, та один потерпілий до якого вже були застосовані спеціальні засоби як засіб обмеження рухомості кайданки, що свідчить про те, що прийняті поліцейським ОСОБА_5 заходи у вигляді ударів руками, а тим паче куском залізної вішалки виходять за межі повноважень, наданих поліцейському ст. 42 ЗУ "Про Національну поліцію". Не підтверджується також жодним доказом твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що від поштовхів ОСОБА_8 він впав на спину.
Підстав сумніватися в достовірності вищенаведених доказів чи для визнання їх недопустимими суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог ст. 86 КПК України вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом і суд приймає до уваги, що досліджені в судовому засіданні вище перелічені докази є належними, допустимими та такими, що відповідають фактичним обставинам встановленим судом, узгоджуються між собою та з показаннями потерпілого.
Відповідно до правової позиції ВПВС, викладеної у постанові від 05 грудня 2018 року по справі №301/2178/13-к, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять принаймні одну з ознак, визначених у ч. 2 ст. 365 КК України, - супроводжується насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні пункту третього примітки ст. 364 КК не є обов`язковою умовою для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 365 КК України.
Даючи оцінку наведеним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставинах доведена у повному обсязі допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами, відтак, протиправні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством, за відсутності ознак катування.
При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 , які протирічать обвинуваченню та встановленим в суді обставинам його протиправної діяльності, стосовно того, що він не завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , оскільки такі показання не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються показаннями потерпілого, свідків, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, крім того, такі покази є нелогічними, враховуючи наявність відеофіксації злочину. Такі показання обвинуваченого суд розцінює як природну захисну реакцію та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Щодо посилання сторони захисту на провокацію з боку потерпілого ОСОБА_8 , який перебуває на обліку в наркологічному диспансері, наркозалежний, раніше засуджувався, неадекватну поведінку під час складення адміністративних матеріалів, то ці твердження не заслуговують на увагу і не спростовують наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину, а дії обвинуваченого явно виходили за межі наданих службовій особі прав і повноважень, адже жодний вид провокації, як і характеристика особи не дозволяє поліцейському перевищувати свої повноваження у протиправний спосіб, тим паче, у супроводі насильства.
Суд зауважує, що вчинений обвинуваченим злочин посягає на найвищі (відповідно до ст.3 Конституції) соціальні цінності, правова охорона яких також гарантована в ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і не має жодного правового значення характеристика потерпілої особи, як і факт наявності провокації з боку потерпілого, оскільки ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був поліцейським, якому за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання і він повинен поважати і не порушувати прав і свобод людини незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст.24 Конституції).
Більш того, вчинені ОСОБА_5 дії щодо потерпілого потягли підрив авторитету та престижу органів поліції, спричинили істотну шкоду охоронюваним законом правам потерпілого та громадським інтересам.
Твердження сторони захисту про недопустимість доказу відеофіксації, то суд зауважує, що об`єктивно задокументовані дані щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим, які отримані органом досудового розслідування з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства є узгодженими з іншими наведеними вище доказами, в тому числі за часом та місцем подій, які в них зафіксовані, умов їх перебігу і мають взаємодоповнюючий характер, розкриваючи до деталей зміст дій вказаної особи.
Думка захисника про невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості для її доведення є безпідставною, оскільки сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_5 вчинив інкримінований йому злочин.
Відповідно до ст. 42 ЗУ "Про Національну поліцію", під час виконання повноважень поліція уповноважена застосовувати такі заходи примусу як фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї. Відповідно до ч. 2, ч. 4 даної статті, фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби як засоби обмеження рухомості кайданки. Порядок застосування фізичної сили та спеціальних засобів, передбачений статями 43-45 ЗУ "Про Національну поліцію".
Отже, зі змісту вищезазначених норм законодавства слідує, якщо особа не реагує на законну вимогу працівника поліції, останній повинен попередити її про настання більш суворої міри відповідальності та про можливість застосування до неї заходів фізичного впливу і спецзасобів.
Судом дійсно встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 перебував у стані сп`яніння, вів себе агресивно, однак дії обвинуваченого ОСОБА_5 , вчинені як працівником правоохоронного органу, в даній обстановці, до потерпілого, до якого був застосований спеціальний засіб як засіб обмеження рухомості - кайданки, виходять за межі тих прав і повноважень, які надані йому Державою, оскільки останній діяв не у спосіб, що визначені вимогами чинного законодавства (тих на які в тому числі посилається сторона обвинувачення в обвинувальному акті).
Призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 365 КК України, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Бакланов проти Росії від 09.06.2005 р.; Фрізен проти Росії від 24.03.2005 р.; Ісмайлова проти Росії від 29.11.2007р.).
ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин вперше, раніше не судимий, одружений, має середньо-спеціальну освіту, постійно мешкає у м. Запоріжжі, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.
ОСОБА_5 свою вину не визнав, не давав критичної оцінки своїй протиправній поведінці і не засуджував її, тим самим не висловлював готовність понести за вчинене передбачену законом відповідальність, пом`якшуючі покарання обставини відсутні, а тому обираючи розмір покарання за вчинення злочину, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 365 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах пов`язані із здійсненням владних повноважень на строк 1 рік, з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення спеціального звання.
При цьому, у тому числі враховуючи позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні ОСОБА_5 суворого покарання, позицію прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі без застосування положень ст. 75,76 КК України і ті обставини, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і враховує позицію потерпілого у його баченні справедливості.
Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень., суд приходить до наступних висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як встановлено судом, заявлена вимога цивільного позивача пов`язується з фактом заподіяння злочином моральної шкоди і суд враховуючи, що ОСОБА_8 у судовому засіданні не підтримав позовні вимоги, не підтвердив доказами розміру завданих діями обвинуваченого збитків, цивільний позов не підлягає задоволенню.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 368, 370,373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані із здійсненням владних повноважень строком на 1 (один) рік, з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення спеціального звання.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно зі статтею 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 , - відмовити.
Речові докази: частину металевої вішалки, яка передана на відповідальне зберігання до камери речових доказів слідчого відділу прокуратури області знищити; DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального провадження; шорти синього кольору- які передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів слідчого відділу прокуратури області- залишити ОСОБА_8 , накопичувач на жорстких дисках «Hitachi 500gb», який переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів слідчого відділу прокуратури області- залишити належному власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1