Справа №162/384/20
Номер провадження 1-кс/162/193/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року смт.Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
т.в.о. начальника сектору дізнання
Любешівського ВП
Камінь-Каширського ВП ГУНП
у Волинській області ОСОБА_3 ,
власника вилученого майна ОСОБА_4 ,
представника власника вилученого майна - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника вилученого майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000123,-
встановив:
Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні 0000123 від 16 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме автомобіля марки "ЗИЛ 5301АО", реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В клопотанні представник зазначив, що ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 19 травня 2020 року накладено арешт на вказане вище майно з підстав необхідності збереження речових доказів для забезпечення виконання завдань кримінального провадження, що надасть змогу, під час досудового розслідування, безперешкодно провести судові експертизи та прийняти законне процесуальне рішення у справі.
Представник заявника вважає, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем ОСОБА_4 , як джерелом доказів, виконані. На даний час підозри у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошено та підстав для її оголошення ОСОБА_4 його представник - не вбачає.
Таким чином, на думку представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 необхідність у застосуванню арешту на автомобіль марки "ЗИЛ 5301АО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , відпала.
Крім того, у клопотанні про скасування арешту майна представник вказує на порушення слідчим суддею, при винесенні ухвали про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 19 травня 2020 року, норм Кримінального процесуального кодексу України
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, просили слідчого суддю скасувати арешт майна, а саме автомобіля марки "ЗИЛ 5301АО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з підстав викладених у самому клопотанні.
Т.в.о. начальника сектору дізнання Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що арешт повинен бути накладений на майно власника до прийняття остаточного рішення в даному кримінальному провадженні. А також вказала, що у зв`язку із внесенням змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, віднесене до кримінальних проступків, а тому постановою прокурора у даному кримінальному провадженні було змінено порядок досудового розслідування.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення т.в.о. начальника сектору дізнання ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 дослідивши надані ними документи, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В ході розгляду клопотання було встановлено, що ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду від 19 травня 2020 року клопотання старшого слідчого ОСОБА_6 про арешт майна було задоволено частково. Накладено арешт на вантажний автомобіль марки "ЗИЛ 5301АО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику відчужувати вказане майно, а також шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, накладено арешт на 96 колод породи сосна.
На розгляд клопотання про накладення арешту на вантажний автомобіль марки "ЗИЛ 5301АО" та колоди породи сосна 19 травня 2020 року власник автомобіля ОСОБА_4 в судове засіданя - не з`явився.
На вказану вище ухвалу слідчого судді про арешт майна апеляційна скарга учасниками справи до Волинського апеляційного суду подана не була. Судове рішення набарало законної сили 26 травня 2020 року.
Так, ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя, оцінивши доводи заявника, та його представника вважає, що вони не довели той факт, що в подальшому відпала потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна.
Як вбачається з матеріалів, вантажний автомобіль марки "ЗИЛ 5301АО" визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000123, а за змістом положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження саме речових доказів.
Відповідно до п.9 ст.100 КПК України доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішення законної сили.
Поряд з цим, в обґрунтування поданого клопотання про скасування арешту майна, заявник посилається на те, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем, як джерелом доказів, виконані, експертні дослідження проводені і необхідність забезпеченння збереження речових доказів, відсутня. Вказує, що арешт на його автомобіль накладено шляхом заборони на його відчуження. Права користування вантажним автомобілем марки "ЗИЛ 5301АО" він позбавлений не був. Проте, незважаючи на його неодноразові звернення до Любешівського ВП, вказаний автомобіль йому у користування передано не було.
Оцінюючи доводи власника майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, ті обставини, що заявниками не надано до суду доказів їх звернення до Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області щодо передачі у користування власнику ОСОБА_4 його вантажного автомобіля марки "ЗИЛ 5301АО".
Крім того, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна у суду відсутні відомості про оскарження дій слідчого прокурора в рамках цього кримінального провадження з приводу протиправності вилучення речей, незаконному утриманні слідчим транспортного засобу на території Любешівського ВП, оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.
Виходячи з положень КПК України, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.
Слідчому судді під час розгляду поданого представником власника майна ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 клопотання не було надано доказів, які б у своїй сукупності свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту, які викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.
Разом з цим, у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №321-ХІ від 03 грудня 2019 року злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України віднесений до кримінальних проступків, тому під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виникла необхідність у зміні порядку досудового розслідування та здійснення його виді дізнання.

Так, постановою прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000123 від 08 липня 2020 року змінено порядок досудового розслідування кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, та доручено проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі дізнання відповідному органу.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, з метою збереження арештованого майна ОСОБА_4 як речового доказу, необхідності швидкого, повного та неупередженого кримінального провадження, з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на даний час - не відпала потреба.
Згідно ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову у клопотанні про скасування арешту майна оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.100, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
В задоволенні клопотання представника власника вилученого майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні 0000123 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено 17 липня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1