Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9774/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000030 від 31.01.2020 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно вилучене 06.10.2020 року, а саме автомобіль марки ВАЗ21013 д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280, ІМЕІ НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що вилучені предмети та документи, на які прокурор просить накласти арешт, не входять до переліку майна, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2020 року. Вважає, що слідчий суддя повинен був повернути клопотання прокурору, оскільки воно було подано до суду з порушенням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України. Стверджує, що ухвала була винесена неуповноваженим на це суддею, оскільки відповідно до звіту з сайту судової влади автоматизований розподіл по справі №296/9774/20 не проводився. Крім того зазначає, що він не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на належне йому майно. Вважає, що орган досудового розслідування надав суду недостовірну інформацію, щодо наявності полісу страхування на транспортний засіб ВАЗ 2013, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного на його ім`я. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений ним з поважних причин, оскільки розгляд справи було проведено без його участі, а копію оскаржуваної ухвали від 26.11.2020 року він отримав 18.01.2021 року.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 06.10.2020 року під час обшуку автомобіля марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: на мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280, ІМЕІ НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказав, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.05.2020 року внесені до ЄРДР за №0000440, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Матеріали досудового розслідування №0000440 від 23.11.2020 року об`єднано із матеріалами досудового розслідування №0000030 у порядку ч.1 ст.217 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, шо 08.05.2020 року о 03-21 год. група осіб шляхом пошкодження ролетів та віджиму металопластикових дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проникла до вказаного приміщення, звідки таємно викрала сигарети загальною вартістю 16 524,40 грн., що належить ПП «Вода України».

Крім того встановлено, що група осіб протягом вересня 2020 року вживає заходів готування (проводить стеження за об`єктами посягань, підшукує знаряддя та засоби вчинення злочину та місця збуту викраденого майна) до вчинення крадіжок, поєднаних із проникненням до житла чи іншого володіння особи на території Житомирської області.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 08.05.2020 року, ч.3 ст.185, ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України.

В ході проведення пошукових заходів, спрямованих на розкриття вказаного злочину, у тому числі передбачених главою 21 та ст.275 КПК України, отримано інформацію, що до його організації та безпосереднього скоєння причетні мешканці м. Коростень та Коростенського району Житомирської області, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інші особи.

Крім того, 06.10.2020 року близько 04 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на автомобілі «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_3 , переслідуючи корисливу мету, прибули до магазину «Продукти», розташованого за адресою: Житомирська область, Овруцький район, с.Заріччя, вул.Центральна, 105.

В цей же день час та місці, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, продовжуючи спільні злочинні дії, підтримуючи єдиний злочинний умисел, вийшли з указаного автомобіля, а ОСОБА_9 залишився за його кермом та від`їхав до будинку АДРЕСА_2 , де здійснював спостереження за навколишньою обстановкою, з метою попередження можливості викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами.

В свою чергу, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, шляхом віджиму двох вхідних дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , спричинивши останнім матеріальної шкоди на суму 4393,86 грн. та 8560 грн. відповідно, після чого місце вчинення злочину залишили.

06.10.2020 року о 04 год. 20 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 були затримані працівниками поліції та цього ж дня їм було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування 06.10.2020р. на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира № 296/8076/20 від 25.09.2020 року, працівниками слідчого управління ГУНП в Житомирській області було проведено обшук автомобіля марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_4 ), під час якого виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон марки «Nokia» модель-1280, ІМЕІ НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_15 , жителю АДРЕСА_3 .

Зазначеним майном користувався гр. ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_4 , який також може бути причетний до інших злочинів, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні.

07.10.2020 року слідчим СУ ГУНП в Житомирській області було подано клопотання про арешт майна до Корольовського районного суду м. Житомира.

За результатом розгляду вказаного клопотання ухвалою слідчого судді від 08.10.2020 року встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

20.11.2020 року заступником начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 особисто було отримано копію зазначеної ухвали.

23.11.2020 року після усунення недоліків прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, тобто в межах строків, визначених приписами ч.3 ст.172 КПК України.

Розслідуванням вчинених кримінальних правопорушень, встановлено, що вищевказані предмети та речі, що вилучені в ході обшуку транспортного засобу марки ВАЗ 2013, д.н.з. НОМЕР_1 та сам автомобіль, є речовими доказами та можуть містити інформацію про вчинення злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги що майно, на яке прокурор просить накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Враховуючи думку прокурора, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_7 не пропущений, оскільки розгляд клопотання прокурора було проведено без його повідомлення, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він отримав 18.01.2021 року, а з апеляційною скаргою звернувся 21.01.2021 року, тобто, в межах строку апеляційного оскарження.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_7 та його адвоката - ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.05.2020 року внесені до ЄРДР за №0000440, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході проведення пошукових заходів в даному кримінальному провадженні отримано інформацію, що до організації та безпосереднього скоєння злочинів причетні мешканці м. Коростень та Коростенського району Житомирської області, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інші особи.

06.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/8076/20 від 25.09.2020 року, працівниками слідчого управління ГУНП в Житомирській області було проведено обшук автомобіля марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_4 ), під час якого виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон марки «Nokia» модель-1280, ІМЕІ НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_15 , жителю АДРЕСА_3 (а.п. 34-37).

Зазначеним майном користувався ОСОБА_7 , який також може бути причетний до інших злочинів, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Житомирській області від 07.10.2020 року вказане майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні (а.п. 47-48).

Підставою для арешту майна прокурор зазначив, що вказані предмети та речі, що вилучені в ході обшуку транспортного засобу марки ВАЗ 2013, д.н.з. НОМЕР_1 та сам автомобіль, є речовими доказами та можуть містити інформацію про вчинення злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а тому з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вищеперераховане майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного в клопотанні майна як доказу у кримінальному провадженні, яке може містити інформацію як доказ факту, що встановлюється під час кримінального провадження та визнано речовими доказами, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно..

Доводи апелянта про те, що в даному кримінальному провадженні йому не оголошено підозру, тому підстав для арешту майна не має, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зазначення апелянтом про те, що вилучені предмети та документи, на які прокурор просить накласти арешт, не входять до переліку майна, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.09.2020 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначеною ухвалою надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення речей та предметів, що можуть мати доказове значення в даному кримінальному провадженні ( в тому числі мобільних телефонів) (а.п. 32-33).

Враховуючи, що вилучене під час проведення обшуку на підставі вказаної ухвали слідчого судді майно має ознаки речового доказу та може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, доводи апелянта є неспроможними.

Крім того, в засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювані в даному кримінальному провадженні пересувалися саме на вилученому транспортному засобі, а вилучений телефон перебував в місцях вчинення злочинів.

Зазначення апелянтом про те, що клопотання прокурора подано до суду з порушенням строку, передбаченого ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 від 08.10.2020 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області про арешт майна в даному кримінальному провадженні повернуто для усунення недоліків та встановлено строк 72 години з моменту отримання копії ухвали (а.п. 46). Копію зазначеної ухвали отримано заступником начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 особисто 20.11.2020 року та після усунення недоліків прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням 23.11.2020 року, тобто в межах строків, визначених приписами ч.3 ст.172 КПК України.

Доказів на спростування викладених обставин в апеляційній скарзі не наведено.

Твердження апелянта про те, що ухвала була винесена неуповноваженим на це суддею, оскільки відповідно до звіту з сайту судової влади автоматизований розподіл по справі №296/9774/20 не проводився, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно підпункту 2.3.45 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Як вбачається з протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі, справу №296/9774/20 про арешт майна призначено судді ОСОБА_1 , відповідно до рішення зборів суддів №8 від 16.03.2017 року (а.п. 49).

Враховуючи, що клопотання про арешт майна в даному кримінальному провадженні було повернуто для усунення недоліків ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 від 08.10.2020 року (справа №296/8528/20), яка була визначена на підставі протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 07.10.2020 року (інформація міститься на сайті Корольовського районного суду м.Житомира), то визначення судді-доповідача у неавтоматичному режимі, після надходження клопотання про арешт майна в тому ж кримінальному провадженні з усунутими недоліками, не суперечить порядку визначення судді для розгляду справи, встановленому Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Зазначення апелянтом про те, що орган досудового розслідування надав суду недостовірну інформацію, щодо наявності полісу страхування на транспортний засіб ВАЗ 2013, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного на його ім`я, оскільки на сайті МТСБУ відсутня інформація про наявність полісу страхування вказаного транспортного засобу, не спростовує висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Також, з копії відповіді ПАТ «Страхова група «ТАС» вбачається, що поліс страхування на транспортний засіб ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , мав термін дії з 09.04.2020 року по 07.07.2020 року, тобто на момент розгляду клопотання про арешт майна поліс страхування на вказаний транспортний засіб був не дійсний.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 також не спростовують висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000030 від 31.01.2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: