УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого у кримінальному провадженні № 120 191 000 200 070 78 від 26.09.2019,
у с т а н о в и в:
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 07.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 191 000 200 070 78 від 26.09.2019.

На обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_4 звернувся до слідчого Дарницького УП ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення злочину за ч. 1 ст. 358 КК України.

У подальшому, кримінальне правопорушення перекваліфіковано за ч. 1 ст. 205-1 КК, 03.12.2019 підслідність цього кримінального провадження визначено за СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

Заявник 07.09.2020 отримав копію постанови про відмову у визнанні його потерпілим, оскільки, на думку слідчого, ОСОБА_4 майнова та/або моральна шкода не заподіяна.

ОСОБА_4 , вважаючи вказане рішення незаконним, просив його скасувати.

У судовому засіданні представник потерпілого підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки не повідомив, що у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника потерпілого, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального провадження, до яких серед іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого у відповідності до вимог ст. 110 КПК приймається у формі постанови, яка має містити серед іншого відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на відповідні положення КПК.

Таким чином, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Попри наведене, рішення слідчого від 07.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №120 191 000 200 070 78 від 26.09.2019 зазначеним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано фізичної, майнової або моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 92 КПК обов`язок доказування обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

Таким чином, до обов`язків слідчого віднесене вжиття вичерпних заходів для з`ясування наявності шкоди, її виду та розміру.

Лише упевненість у відсутності матеріальної, фізичної або моральної шкоди дає слідчому підстави для ухвалення рішення про відмову у визнанні особи потерпілим.

Представником потерпілого надані відомості, що внаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення невстановленими особами ОСОБА_4 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, що потягло нарахування йому єдиного соціального внеску за 2017 рік та за період з І кварталу 2018 року по IV квартал 2019 року у загальній сумі 29 293, 44 грн.

Вказаними вище протиправними діями ОСОБА_4 заподіяно моральної шкоди, оскільки наразі він має обов`язок сплатити єдиний соціальний внесок за діяльність, якої фактично не здійснював.

Таким чином, незаконні дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб призвели до моральних страждань ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 доведений факт заподіяння йому моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 КК.

З огляду на викладені вище обставини, постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7,9, 22, 55, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві від 07.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 191 000 200 070 78 від 26.09.2019,скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1