Постанова

Іменем України
4 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 665/1735/13-к

провадження № 51-4862км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 1 липня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні № 0000555 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК);
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новий Гай Чаплинського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК.
Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені обставини
За вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 2 березня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , судового рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Не погоджуючись із указаним вироком, ОСОБА_6 2 квітня 2020 року подав апеляційну скаргу, яку ухвалою від 8 травня 2020 року суддя Херсонського апеляційного суду повернув засудженому через пропущення строку на апеляційне оскарження та відсутність клопотання про його поновлення.
22 травня 2020 року засуджений повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженнявироку суду першої інстанції.

Херсонський апеляційний суд ухвалою від 1 липня 2020 року відмовив ОСОБА_6 у задоволенні вказаного клопотання і, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), повернув апеляційну скаргу апелянту.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.За твердженням скаржника апеляційний суд необґрунтовано залишив поза увагою те, що всупереч ч. 6 ст. 376 КПК після проголошення вироку місцевого суду йому не було вручено копії цього рішення, яку отримав він лише 4 березня 2020 року. Також у зв`язку з запровадженням у державі карантинних заходів він був позбавлений можливості вчасно виготовити необхідну кількість копій апеляційної скарги, підготовленої ним ще 1 квітня 2020 року. На думку ОСОБА_6 , наведені обставини є поважними причинами пропуску ним строку на апеляційне оскарження. Однак апеляційний суд не зважив на це і безпідставно повернув подану апеляційну скаргу.
Крім того, до Суду від засудженого ОСОБА_6 надійшли пояснення, в яких він підтримав доводи, наведені у його скарзі, та просив здійснювати касаційний розгляд без його участі.
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Такими є порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Статтею 370, ч. 2 ст. 418 КПК установлено, що ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення.

На підставі ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а за приписами ч. 2 ст. 24 цього Кодексу кожному гарантується право на перегляд рішення суду, що стосується інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому вказаним Кодексом.
Також Конституційний Суд України неодноразово висловлював свою позицію щодо неприпустимості відмови у правосудді та прийнятті скарг, якщо особа вважає порушеними її права та свободи (рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп та від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску строку на оскарження є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Проте апеляційний суд повною мірою не врахував зазначеного.
Як вбачається з матеріалів провадження, вирок Чаплинського районного суду Херсонської області було ухвалено та проголошено 2 березня 2020 року в судовому засіданні за участю обвинуваченого ОСОБА_6 . З огляду на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 395, ст. 115 КПК останнім днем для подання апеляційної скарги на вирок для ОСОБА_6 вважається 1 квітня 2020 року.
Не погоджуючись із вказаним вироком, 2 квітня 2020 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
22 травня 2020 року ОСОБА_6 повторно оскаржив в апеляційному порядку вирок місцевого суду від 2 березня 2020 року та заявив клопотання про поновлення строку на оскарження цього вироку. Мотивуючи причини пропуску вказаного строку, засуджений посилався на те, що йому не було вручено копії вироку відповідно до вимог ч. 6 ст. 376 КПК, а також він не міг завчасно виготовити у необхідній кількості копії апеляційної скарги через запровадження в державі карантинних заходів.
Однак зазначені ОСОБА_6 обставини апеляційний суд визнав неповажнимидля поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо нього та ОСОБА_7 , а тому не знайшов підстав для його поновлення.
Обґрунтовуючи свою позицію, апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 брав участь у судовому засіданні в ході розгляду провадження, а також був присутній під час проголошення вироку від 2 березня 2020 року та отримав особисто копію рішення через два дні після його проголошення, тобто 4 березня 2020 року. Також згаданий суд визнав безпідставними доводи засудженого щодо неможливості вчасно виготовити копії апеляційної скарги через карантинні заходи в державі, мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 міг подати апеляційну скаргу якбезпосередньо до суду першої інстанції, так і шляхом надіслання кореспонденції поштовим відправленням та виготовити копії апеляційної скарги, роздрукувавши її у декількох екземплярах, з огляду на те, що текст апеляційної скарги виготовлений за допомогою комп`ютерного набору.
На думку Суду, суд апеляційної інстанції належним чином не врахував мотивів, зазначених у клопотанні ОСОБА_6 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не перевірив причини пропуску цього строку з точки зору поважності наявності обставин, що об`єктивно перешкодили засудженому своєчасно подати апеляційну скаргу на вирок місцевого суду.
При цьому, при касаційному розгляді, Суд враховує той факт, що засуджений пропустив строк зверненняз апеляційною скаргою на один день.
Допущені апеляційним судом порушення в контексті ст. 412 КПК є істотними, а тому з огляду на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати наведене і на стадії виконання вимог ст. 398 КПК ухвалити судове рішення, яке відповідатиме ст. 370 зазначеного Кодексу.
За таких обставин касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 1 липня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3