Справа № 590/941/20
Провадження № 1-кс/590/141/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2020 року Ямпільський районний суд
Сумської областії

Слідчий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
в присутності старшого слідчого СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гречки Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спецыальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
04.08.2020 року на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. З матеріалів, доданих до клопотання вбачається наступне:

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2020 року за №0000819 внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обставини справи: 01.08.2020 року у вечірній час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували у буд. АДРЕСА_2 виникла словесна сварка. З метою з`ясування відносин з останнім, ОСОБА_5 зустрівся з ним у кв. АДРЕСА_3 . В подальшому, близько 20-40 години, цього ж дня, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на сходинковий майданчик вказаного будинку, де перебуваючи між 4 та 5 поверхом, між ними почалась словесна сварка, під час якої ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з останнім, ножем, умисно наніс удар ножем в область живота ОСОБА_7 ..

02.08.2020 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В ході розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_5 відповідно до вимог статей 42 ч.1 та 278 КПК України, а також у порядку, передбаченому Главами 6 та 11 КПК України, 03.08.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні старший слідчий СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні вищезазначеного злочину та в межах даного кримінального провадження вбачається наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід..

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання з мотивів недоведеності ризиків у кримінальному провадженні, та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що її син, ОСОБА_5 , матеріально забезпечує родину, допомагає по господарству, позитивно характеризується за місцем мешкання, ввічливий, доброзичливий, привітний; повідомила, що в разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно її сина, буде контролювати дотримання виконання всіх покладених на нього обов`язків.
Заслухавши думки учасників розгляду заявленого клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.
Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину.
Як було вище зазначено, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: за фактом спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення для зберігання сміття біля входу до під`їзду №3; протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , ділянка місцевості (сходинковий майданчик між 4-м та 5-м поверхом під`їзду №3); протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.08.2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.08.2020 року; а також іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування в їх сукупності. Сукупність вказаних доказів на даному етапі досудового розслідування є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки підтверджує причетність підозрюваного до вчинення злочину.
Крім того, обов`язковими, передбаченими ст.ст. 177, 183 КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.
Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.
Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого та прокурора.
Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що підозрюваний може: вчинити інший злочин; незаконно впливати на свідків, потерпілого; ухилятися від органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.
Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.
Так, наявність ризику, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним.
Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на потерпілого, інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.
Не є мотивованими посилання слідчого і прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого ухилення підозрюваного від слідства та суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.
В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.
Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, суд бере до уваги дані про особу підозрюваного, які встановлені матеріалами справи, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, не офіційно одружений, даних про негативну характеристику не має.
Таким чином, ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду є недоведеним.
Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.
Таких даних у судовому засіданні не встановлено, прокурором не наведено.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення (слідчого та прокурора), що у кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення підозрюваним нового злочину, зважаючи на те, що останній не працює та даних про те, що він займався суспільно-корисною працею в матеріалах клопотання немає, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак такий ризик не є значно високим і йому дієво зможе запобігти інший більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.
На переконання суду адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків.
Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково: у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 181, 183, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) утримуватись від спілкування зі свідками, підозрюваним у даному кримінальному провадженні;
2) здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності);
3) не виїжджати за межі с. Васильківщина, Кролевецького району, Сумської області без дозволу слідчого.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали доручити Кролевецькому відділенню поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Контроль за виконанням застосованого запобіжного заходу покласти на прокурора ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення з-під варти негайно прибути за місцем проживання.
Строк дії ухвали визначити до 02 жовтня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1