Справа № 355/753/20
Провадження № 1-кп/361/812/20
У Х В А Л А
16 листопада 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 21.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, вдівця, має неповнолітню дитину 2018р.н., не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні при його відкладенні у зв`язку з необхідністю виклику свідків обвинувачення прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, посилаючись на те, що строк тримання під вартою обвнуваченого закінчується 20.11.2020р., до даної дати судовий розгляд не буде закінчений, обвинувачений обвинувачуюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і ризики, зазначені в п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли і продовжують існувати, а саме: під страхом тяжкості покарання обвинувачений зможе переховуватись від суду; будучи не під вартою зможе незаконно впливати на свідків, які є мешканцями одного села, крім того з свідком ОСОБА_6 обвинувачений проживає в одному будинку; а також будучи не під вартою він зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не працює і буде мати необхідність у здобутті коштів на існування, та враховуючи, що раніше він притягався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин. Застосування більш м,якого запобіжного заходу прокурор вважає неможливим, оскільки такий захід не зможе ефективно запобігти наявним ризикам.
Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою заперечував, пославшись на відсутність ризиків, на відсутність у нього наміру ухилитись від суду, чи впливати на свідків чи вчиняти інші правопорушення, просив врахувати дані про його особу, позитивні характеристики, постійне місце проживання, наявність малолітньої дитини.
Захисник заперечував про клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись на дані про його особу, позитивні характеристики, наявність дитини, заперечує наявність ризику переховуватись від суду, враховуючи визнання обвинуваченим вини і наявність постійного місця проживання, заперечує наявність ризику незаконного впливу на свідків, показання яких не різняться з показаннями обвинуваченого, заперечує наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, пославшись на те, що судимість погашена і не може враховуватись, характеризується обвинувачений позитивно і відсутні підстави вважати його схильним до вчинення кримінальних правопорушень. Просила застосувати більш м,який запобіжних захід у виді домашнього арешту.
Розглядаючи клопотання щодо продовження строку обраного запобіжного заходу, суд виходить з таких міркувань:
З реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що запобіжний захід у виді взяття під варту ОСОБА_5 був обраний ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 24.06.2020р. строком до 21.08.2020р., потім продовжений до 23.09.2020р.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у підготовчому засіданні від 21.09.2020р. строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 19.11.2020р.
Оскільки строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 згідно ухвали суду закінчується 19.11.2020, а судовий розгляд даного провадження не закінчився, є необхідність у виклику і допиті свідків, дослідженні письмових доказів, то очевидною є неможливість проведення судового розгляду в межах строку дії запобіжного заходу, тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу в межах, визначених законом.
Згідно частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.
Суд погоджується з тим, що продовжують існувати ризики, передбачені в п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а саме:
існує ризик того, що обвинувачений під самим страхом тяжкості покарання, враховуючи санкцію ч. 1 ст.115 КК України, може переховуватись від суду;
також існує ризик того, що обвинувачений, будучи не під вартою, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, при цьому суд враховує, що один із свідків проживає за місцем проживання обвинуваченого.
Суд не вважає підтвердженим ризик, зазначений у пункті 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що судимість обвинуваченого, на яку послався прокурор, давно погашена і тому не може бути врахована, в тому числі і у якості характеристики обвинуваченого як схильного до правопорушень. Інших обставин на підтвердження даного ризику прокурор не довів.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні у справі «Харченко проти України», де Суд зазначив, що тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості; у рішенні у справі «Москаленко проти України», де Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
Суд враховує наявність обґрунтованої підозри, тяжкість обвинувачення, враховує дані про особу обвинуваченого, в тому числі вік та стан здоров,я; суд враховує наявність наведених вище ризиків, і вважає, що лише застосування такого запобіжного заходу як утримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і ефективно запобігатиме наявним ризикам.
Тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду є виправданим обмеженням його права на особисту свободу.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м,якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, наведеним вище.
Перешкод для застосування даного запобіжного заходу, зазначених у ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб підлягає задоволенню.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, п.1, п.3 ч.1 ст.177, ст.178, 183 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити;

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 14 січня 2021 року з утриманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1