Справа № 472/1026/20
Провадження №1-кп/472/142/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду №3 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 13.08.2020 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості між сторонами, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого Березівським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження за ч. 3 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , порушуючи встановлений порядок користування транспортними засобами, при якому використання певного транспортного засобу в сфері руху припустимо лише тими, хто має на це право, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, усвідомлюючи протиправність свого діяння і бажаючи це зробити, прагнучи тимчасово використати транспортний засіб з метою поїздки до місця свого проживання, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом - мопедом "Альфа", що належить мещканцю с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.08.2020 року приблизно о 23:30 годині ОСОБА_3 підійшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та обладнане огорожею, де, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом відкриття воріт домоволодіння, з метою заволодіння транспортним засобом, проник на територію двору домоволодіння ОСОБА_6 , звідки поза волею власника, без відповідного на те дозволу, незаконно вилучив мопед марки "Альфа", LB 404P4, 2008 року випуску, синього кольору, вартістю 6500 грн., з місця його стоянки.
Після незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_3 шляхом запуску його двигуна з місця події зник, використавши транспортний засіб на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 6500 грн.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 24 вересня 2020 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості.
За змістом угоди ОСОБА_3 визнав, що він, порушуючи встановлений порядок користування транспортними засобами, при якому використання певного транспортного засобу в сфері руху припустимо лише тими, хто має на це право, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, усвідомлюючи протиправність свого діяння і бажаючи це зробити, прагнучи тимчасово використати транспортний засіб з метою поїздки до місця свого проживання, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом - мопедом "Альфа", що належить мещканцю с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.08.2020 року приблизно о 23:30 годині ОСОБА_3 підійшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та обладнане огорожею, де, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом відкриття воріт домоволодіння, з метою заволодіння транспортним засобом, проник на територію двору домоволодіння ОСОБА_6 , звідки поза волею власника, без відповідного на те дозволу, незаконно вилучив мопед марки "Альфа", LB 404P4, 2008 року випуску, синього кольору, вартістю 6500 грн., з місця його стоянки.
Після незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_3 шляхом запуску його двигуна з місця події зник, використавши транспортний засіб на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 6500 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 289 КК України - а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.
Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначеному діянні в повному обсязі.
Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що підозрюваний ОСОБА_3 понесе покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України буде звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 буде покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку щодо можливості затвердження угоди прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали укладену між сторонами угоду про визнання винуватості від 24.09.2020 року та висловили думки про її затвердження судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом було з`ясовано обставини, що дозволяють упевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є добровільним.
Вказана угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу, за своїм змістом та порядком укладення дана угода відповідає положенням ст.ст. 468 - 469, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, сторонам зрозумілі положення ст. ст. 394 та 424 КПК України і обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах. Угода ініційована сторонами, міра покарання визначена ними у відповідності до санкції ч. 2 ст. 289 КК України і є обґрунтованою.
Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілим ОСОБА_6 в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України надана письмова заява прокурору, якою він надав дозвіл на укладення угоди про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що він подавав дану заяву добровільно, без будь-якого тиску на нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказав на наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки дана угода відповідає вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, і закону України про кримінальну відповідальність, щодо узгодженої міри покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Вважає, що підстав для відмови у затвердженні угоди відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України не має.
Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо затвердежння угоди про визнання винуватості, зазначивши, що претензій до обвинуваченого він не має, так як останній повністю відшкодував йому збитки.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 висловили думку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки дана угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України і кримінальному закону та є добровільною.
Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, надані прокурором документи, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, відповідає положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження, та ухвалити обвинувальний вирок.
Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні: мопед марки "Альфа", LB 404P4, 2008 року випуску, синього кольору, необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю як власнику майна.
На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2020 року між прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000233 від 13.08.2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 вересня 2020 року:
- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні: мопед марки "Альфа", LB 404P4, 2008 року випуску, синього кольору, - залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю як власнику майна.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку та з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1