Справа №403/298/20
провадження №1-кп/403/58/20
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2020 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку спрощеного провадження за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Завтурове
Устинівського району Кіровоградської
області, адреса зареєстрованого та фактичного
АДРЕСА_1 , не працюючого,
маючого інвалідність третьої групи, з
професійно-технічною освітою, одруженого,
громадянина України, обмежено придатного
до військової служби, відповідно до положень ст.89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України
07 січня 2020 року близько 02 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи при собі металевий кухонний ніж, прийшов до домоволодіння за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 . В подальшому, перебуваючи на території домоволодіння, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано, тримаючи в правій руці ніж, прямуючи за потерпілим до приміщення будинку, наніс йому один удар в область правої лопатки. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці правої лопатки, яке згідно висновку експерта №33 від 31.03.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду показав, що дійсно 07 січня 2020 року, вночі, він прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , та під час сварки з останнім наніс йому один удар ножем в область правого плеча.
Підтвердив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення) та обставин, які характеризують його особу, і помякшують покарання. Зазначив про добровільність своєї позиції та ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, відповідно до ч.1 ст.394 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив свою згоду із встановленими під час досудового розслідування обставинами нанесення йому обвинуваченим тілесного ушкодження у виді різаної рани в області правої лопатки, викладеними в обвинувальному акті, добровільність своєї позиції та ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження відповідно до ч.1 ст.394 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за встановлених органом досудового розслідування обставин, викладених в обвинувальному акті, які визнаються та не оспорюються учасниками судового провадження, за відсутності їх заперечень щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення) та винуватості обвинуваченого у його вчиненні; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку вирок суду з підстав заперечення цих обставин (ч.2 ст.394 КПК України) та з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (ч.1 ст.394 КПК України), суд відповідно до положень ч.3 ст.349, ч.2 ст.382 КПК України здійснив розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння їх змісту обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній в силу ст.89 КК України являється особою, раніше не судимою (а.п.106-107, 114).
Обвинувачений ОСОБА_5 не працюючий, являється особою з інвалідністю 3 групи. По місцю проживання характеризується задовільно. Проживає разом з батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно відповіді КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Проходив військову службу по мобілізації та перебував у зоні проведення Антитерористичної операції (а.п.100, 101, 102, 109, 110, 112, 116).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 не свідчить про той факт, що він не має офіційних джерел доходів для сплати штрафу, оскільки щомісячно отримує пенсію по інвалідності, внаслідок чого має можливість отримати дохід у формі грошових коштів.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,який є кримінальним проступком; особи обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України являється особою раніше не судимою; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, є особою з інвалідністю третьої групи, його щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та відсутності обтяжуючих покарання обставин, приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, яка передбачає юридичну відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Питання про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 витрат, зазначених в обвинувальному акті, за проведення судової експертизи зброї в розмірі 653,8 грн., судом не вирішується, з огляду на те, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, визнане судом доведеним під час судового розгляду, стосується кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України, а не іншого кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 382, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот пятдесят гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:
1) оптичний DVD-R диск з відеозаписом події, що мала місце 07.01.2020 року по АДРЕСА_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження №403/298/20 (провадження №1-кп/403/58/20) протягом усього часу їх зберігання;
2) металевий ніж сірого кольору, вилучений під час огляду місця події 07.01.2020 року, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області,- знищити;
3) чорну куртку та синій світер, вилучені під час огляду місця події від 07.01.2020 року, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , як власнику;
4) сіру та чорну футболки зі слідами РБК, вилучені під час огляду місця події 07.01.2020 року, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, - повернути потерпілому ОСОБА_4 , як власнику.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1