УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2020 Справа №607/13408/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

та захисників адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001489 від 17 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001489 від 17 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк зазначеного запобіжного заходу обвинуваченим закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та продовженні його строку. Зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду, а також ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та просять змінити запобіжний захід останньому на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та просять змінити запобіжний захід останньому на особисте зобов`язання.

При вирішенні клопотань прокурора, який вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та клопочуть про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, а також заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та клопочуть про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою суду від 10 листопада 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 09 січня 2021 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою суду від 10 листопада 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 09 січня 2021 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотань прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Статею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, при цьому судом враховується те, що ризик незаконного впливу з боку обвинувачених на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні на даний час перестав існувати, оскільки останні вже допитані під час судового розгляду, однак інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Також суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, які є тяжкими злочинами, та за вчинення злочину за ч. 2 ст. 187 КК України законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; крім цього ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нові злочини, за які на даний час притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.
Крім того прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а також продовжує існувати ризик того, що останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинувачених під вартою, а тому у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, а також в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу на особисте зобов`язання слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до двох місяців, тобто до 28 лютого 2021 року.

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 терміном до двох місяців, тобто до 28 лютого 2021 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001489 від 17 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відкласти на 13 год. 00 хв. 03 лютого 2020 року, повторити виклик учасників судового провадження та надати вимогу на конвоювання обвинувачених в зал судових засідань.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Головуючий суддяОСОБА_1