УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/185/21

Номер провадження 1-кс/495/61/2021

15 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, Україна, котрий фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.01.2021 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час, попередньо вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , з метою викрадення будь-якого майна з приміщення квартири АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи та переконавшись, що їх злочинні дії будуть не помічені, приблизно о 12 годині 13 січня 2021 року, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, прибули до будинку по АДРЕСА_3 , де шляхом механічного впливу на запірні механізми вхідних дверей проникли до приміщення тамбуру вищевказаної квартири, звідки таємно викрали належне ОСОБА_8 майно, а саме: чохол з тканини захисного окрасу чорно-білого та сірого кольорів на застібці з двома двосекційними вудками червоного та білого кольорів «CROCODILE», та двома спінінгами а саме: «APACHE Navigators» з котушкою «GEAR 5.0» та «SIWEIDA SEA ROD» з котушкою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрі були придбані за суму 2000 гривень.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця події зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище.
14.01.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
За твердженням слідчого, в діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на потерпілого, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень. Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, зокрема за вчинення останнього кримінальним кодексом України передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, а тому без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватися від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення однотипних кримінальних правопорушень, однак належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, не працює, не має офіційного та підтвердженого джерела доходу, а тому є достатньо підстав вважати, що, будучи обізнаним про невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний, маючи непогашену судимість, може вчинити інші дії, направлені на уникнення від покарання.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий вважає доцільним застосувати підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З метою виконання завдання кримінального провадження та забезпечення його дієвості, слідчий просить клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він взагалі не вчиняв інкримінованого йому слідчими органами кримінального правопорушення. Зазначив, що на вулиці зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , у якого можливо і були ці вудочки. Після чого, одразу під`їхали співробітники поліції, які поклали їх на сніг та почали здійснювали процесуальні дії. Зазначив, що проживає разом із цивільною дружиною та їх двома малолітніми дітьми. Має незадовільний стан здоров`я, а саме проходить курс лікування із накрозалежності, неофіційно працює. Просить суд не позбавляти його волі, а залишити вдома під домашнім арештом, щоб у нього була можливість допомагати своїм малолітнім дітям та дружині.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням слідчого не погодилася з тих підстав, що, на її думку, ризики, зазначені слідчим в клопотанні не доведені, підозра взагалі не обґрунтована, а докази інкримінованого її підзахисному кримінального правопорушення взагалі відсутні. Зауважила, що на утриманні ОСОБА_4 знаходиться цивільна дружина та двоє малолітніх дітей, що він має не задовільний стан здоров`я. Просила суд у клопотанні слідчого про застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до нього нічний домашній арешт, що цілком забезпечить належне здійснення заходів кримінального провадження.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13 січня 2021 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

14.01.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2021 року; протоколами огляду місця події від 13.01.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 13.01.2021 року; поясненням ОСОБА_4 від 13.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.01.2021 року.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

За твердженням слідчого, ОСОБА_4 не будучи обмеженим у вільному пересуванні наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення однотипних кримінальних правопорушень, однак належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, не працює, не має офіційного та підтвердженого джерела доходу, а тому є достатньо підстав вважати, що, будучи обізнаним про невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний, маючи непогашену судимість, може вчиняти інші дії, направлені на уникнення від покарання. Все це, на думку слідчого свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_4 намагався вчинити які-небудь дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші дії, направлені на уникнення від покарання.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного (посередню характеристику), який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, незадовільний стан його здоров`я, постійне місце проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 15.01.2021 року до 15.03.2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;
- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу направити для виконання до СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 19.01.2021 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1