Ухвала

18 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 2315/6911/2012
провадження № 51- 3296 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 18 грудня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 вересня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судового рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Вказаних приписів кримінального процесуального закону захисник ОСОБА_4 належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 18 грудня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 вересня 2020 року захисник ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Разом з цим, посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник не вказав у чому конкретно з огляду на положення статей 412, 413, 419 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення, і були би підставою для скасування вироку Соснівського районного суду м. Черкас та ухвали Кропивницького апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання через суворість з огляду на положення ст. 414 КПК, а також із урахуванням дискреційних повноважень суду.
Натомість, в обґрунтування незаконності судового рішення, захисник ОСОБА_4 , серед іншого, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 18 грудня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 вересня 2020 року в частині визнання винним ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15 п. 6 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, що у відповідності з положеннями ст. 436 КПК не входить до повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вказане позбавляє можливості встановити позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3