Провадження № 11-кп/4820/707/20
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суд від 02 жовтня 2020 року клопотання прокурора задоволено.
Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 10 грудня 2020 року включно.
Задовольняючи клопотання прокурора суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років та вчинив новий злочин під час іспитового строку, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час досудового розслідування, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілий та свідки, а тому продовжують існувати ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду.
Крім того суд першої інстанції не знайшов підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року та змінити обраний відносно нього запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Вказує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, його сімейний стан, наявність постійного місця проживання, та те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Стверджує, що не має жодних намірів переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків та будь-яким іншим чином перешкоджати розслідуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив з того, що, ризики визначені ст.177 КПК України і які були доведені прокурором при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, вчинив новий злочин під час іспитового строку. Крім того, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час досудового розслідування, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілий та свідки, а тому продовжують існувати ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також переховуватись від суду.
З урахуванням викладеного а також обставин, визначених ст. 178 КПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, у тому й числі у вигляді домашнього арешту, про що просив обвинувачений.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження його ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали суду не знаходить.

В суді першої інстанції та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор довів, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та що мету застосування запобіжного заходу зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не впливають на законність ухвали суду доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не в повній мірі враховані обставини вказані в апеляційній скарзі, зокрема наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, постійного місця проживання, його сімейний стан та перебування на утриманні двох малолітніх дітей.

Під час розгляду клопотань судом першої інстанції враховані усі обставини, передбачені ст.177 КПК України, у тому й числі і ті на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений.
При цьому, колегія суддів зазначає, що такі обставини не є визначальними та такими, які б давали суду підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: