У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2020 Справа №607/16536/20

провадження №1кс/607/7039/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001960, -

встановив:

ОСОБА_4 , звернулися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 30 грудня 2018 року за ч.1 ст.358 КК України, мотивуючи її тим, що вказана постанова є незаконною, а тому просять її скасувати.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001960 від 12 липня 2018 року здійснювалось не належним чином, поверхнево, без дійсного з`ясування обставин справи, що було підставою для скасування численних постанов про закриття даного кримінального провадження, зокрема на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 10.09.2019 року, лише було направлено лист в Управління держпраці в Тернопільській області та надано доручення щодо опитування посадових осіб КП Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр Тернопільської міської ради., замість допиту посадових осіб як свідків. Безпідставним є і твердження слідства про те, що в рамках досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні проведено усі необхідні слідчі і процесуальні дії, спрямовані на встановлення особи, що скоїла даний злочин, оскільки існували та існують посадові інструкції кола посадових осіб, в обов`язки яких входить оформлення та ведення трудових книжок працівників установи, внесення в них відповідних записів, в т.ч. і щодо посади, яку обіймав чи обіймає той чи інший працівник. Таким чином, маючи достатньо інформації про осіб, які могли б бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, слідчим навіть не було допитано відомих свідків та, поряд з тим, ним не вирішено питання щодо продовження строку досудового розслідування у порядку, передбаченому главою 24 КПК України, враховуючи, що ним не вчинено необхідних слідчих дій для розкриття злочину. Враховуючи викладене просить постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001960 від 12.07.2018року скасувати.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Представник СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги в силу ч.3 ст.306 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволеннявиходячи з наступних підстав.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

31.03.2020 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було прийнято рішення, оформлене у вигляді постанови, про закриття кримінального провадження №0001960 від 12.07.2018року, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Як зазначено в постанові, "В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 12.07.2018 року в СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала слідчого судді, яка зобов`язує внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , 1963 р.н., про те, що на її думку керівництво КП «Тернопільського міський лікувально-діагностичний центр Тернопільської міської ради» в її трудовій книжці, після звільнення зробили запис, що вона працювала на посаді медреєстратора, хоча вона працювала на посаді медичної сестри, чим на думку останньої підробили вказаний запис.
10 вересня 2019 року слідчим суддею ОСОБА_6 за скаргою ОСОБА_4 було скасовано постанову слідчого Тернопільського ВП від 30 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження.
Протягом усього строку досудового розслідування було виконано зазначені усі слідчі дії в Ухвалі, а саме направлено лист в Управління держпраці в Тернопільській області, надано доручення щодо опитування посадових осіб КП «Тернопільського міський лікувально-діагностичний центр Тернопільської міської ради» в ході цього не вдалося скласти письмового повідомлення про підозру та вручення такого будь-якій особі.".
З даним висновком скаржник не погоджується та вважає, що слідчі дії по даному кримінальному провадженні були проведені не в повному обсязі.

Так, зокрема встановлено і про що було зазначено в ухвалі слідчого судді, в межах здійснення досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 23.07.2018 року та 03.09.2018 року надано доручення оперативним підрозділам на проведення слідчих дій, а саме: встановлення місця проживання та допиту свідків, проте вказані доручення залишилися без виконання, також, слідчим не витребувано та не перевірено документи, які складалися під час оформлення на роботу ОСОБА_4 .

Доручення слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій від 21.10.2019року, зокрема щодо допиту в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , виконано також не було, наявний лише рапорт про неможливість виконання доручення, як працівники залізнодорожної поліклініки на даний час не працюють, так як звільнені з роботи згідно пенсійного віку. (!) Відтак суд констатує допущені порушення органу досудового розслідування, котрий фактично не виконав вказівки слідчого судді.

Частиною 1 ст. 294 КПК України слідчому надано право на звернення до слідчого судді для продовження строку досудового розслідування, чого безпідставно не було зроблено.

В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0001960, відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2018 року. Отже, на момент винесення оскаржуваної постанови, строки досудового розслідування, які визначені ст. 219 КПК України, закінчилися.

Згідно абз.2 ч.5 ст.294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Дана норма КПК України щодо закриття кримінального провадження є імперативною нормою.
Можливість проведення досудового розслідування за межами строку досудового розслідування, передбаченого ст.219 КПК України, діючим КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.
Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З урахуванням вище зазначеного, слідчий суддя зауважує, що обставини зазначені скаржником знайшли підтвердження під час розгляду скарги в судовому засіданні, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.09.2019 року було чітко встановлено, в чому полягала неповнота проведення досудового розслідування, належним чином обґрунтовано необхідність скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження №0001960 від 12 липня 2018 року з подальшим направленням матеріалів для продовження досудового розслідування, надано належні вказівки органу досудового розслідування щодо подальшого повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження, які врешті виконано не було.

Проте постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001960 від 12.07.2018 року, не може бути скасованою, оскільки винесена в порядку абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, тому вимоги скарги є безпідставними.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0001960 від 12.07.2018 року - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1