Справа № 203/1342/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000055,-

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055, відомості про яке внесено до ЄРДР за ч.2 ст.307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
27.08.2020 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив накласти арешт на транспортний засіб «Mitsubishi colt», номер кузову (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; ключ від вказаного автомобіля, з обов`язковим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
В призначене судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, що в силу ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Також, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення власника майна.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що надані до клопотання матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та обгрунтовану підозру у його вчиненні ОСОБА_4 .
Також з матеріалів вбачається, що транспортний засіб «Mitsubishi colt», державний номерний знак НОМЕР_2 , використовувався ОСОБА_4 для перевезення психотропних речовин, тобто підпадає під критерії речових доказів, визначені ч.1 ст.98 КПК України та визнаний речовим доказом постановою слідчого від 27.08.2020 року.
Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частинами 1,6 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166,170-174 цього Кодексу.
Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та про підозру у його вчиненні повідомлено ОСОБА_4 .
Поряд з цим, власником транспортного засобу «Mitsubishi colt», державний номерний знак НОМЕР_2 , який використовувався ОСОБА_4 для перевезення психотропних речовин, є інша особа ОСОБА_5 , який не є стороною кримінального провадження.
Ані в постанові про визнання речовими доказами, ані в клопотанні про арешт, слідчим не наведено відомостей, які б свідчили про те, що вказаний транспортний засіб містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, які б не могли бути зафіксовані у передбаченому КПК України порядку під час його огляду та що в подальшому планується проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій із вказаним транспортним засобом.
Таким чином, оскільки слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування вимагають вилучення у власника майна та з огляду на положення ст.100 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та накладення арешту на транспортний засіб та ключі від нього з забороною відчуження та розпорядження.
В частині задоволення клопотання про накладення арешту шляхом заборони користування транспортним засобом слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000055 задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб «Mitsubishi colt», номер кузову (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; ключ від вказаного автомобіля, шляхом заборони відчуження та розпорядженнями останніми.
В задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування транспортним засобом - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1