Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000515, внесеному до ЄРДР 18 серпня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Рівненської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 15 год. 17 жовтня 2020 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме те, що він в період часу з 16 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно з метою протиправного заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_8 , здійснив здавлення тупим предметом шиї останньої, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці події від механічної асфіксії (задушення).
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що має постійне місце проживання та є раніше не судимий. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційний скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 не має основного джерела доходів, зловживає спиртними напоями. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та маючи змогу вільно пересуватись територією України, ОСОБА_6 задля уникнення відповідальності за вчинені ним діяння, може переховуватися від правоохоронних органів, суду, Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, постійних джерел прибутків не має, а тому може вчинити умисні корисливі злочини, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиками.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_6 надав покази, що він проживав в АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 . Вказав, що він ніде не працює, єдиним джерелом прибутку була пенсія матері, соціальних зв`язків із своєю колишньою дружиною та дітьми не підтримує.
Відповідно до характеристики Миротинської сільської ради за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується з негативної сторони (ніде не працює, зловживав спиртним напоями, вчиняв фізичне насильство над матір`ю у зв`язку із чим притягався до адміністративної відповідальності, по характеру не врівноважений, відносин з сусідами не доброзичливі) (а.с.38).
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. ОСОБА_6 ніде не працює, не має джерела постійного доходу, за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони, не одружений, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори продовження злочинної діяльності чи переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі,

ОСОБА_6 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі України або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції дані стосовно наявності в ОСОБА_6 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу - не встановлено.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3