В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0001127, внесеному до ЄРДР 12.11.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2014 року за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 24.06.2016 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:

12.11.2020 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи м. Києві, по проспекту Оболонський, 21, на землі, біля будинку знайшов - незаконно придбав паперові згортки в кількості 3 штуки з речовиною рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожою на «канабіс».
Маючи в минулому досвід вживання наркотичної речовини - канабісу та пересвідчившись за зовнішніми ознаками, що дана речовина є наркотичним засобом - канабісом, ОСОБА_3 , помістив два вищевказаних паперових згортки, наповнених речовиною рослинного походження зеленого кольору до рюкзака та один паперовий згорток, наповнений,речовиною рослинного походження, до правої кишені штанів, в які був одягнений, де незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
В подальшому, цього ж дня, приблизно о 09 години 40 хвилин, ОСОБА_3 сів до автобусу, поруч із станцією метро «Палац Україна» в м. Києві та попрямував до м. Узин Білоцерківського району Київської області, чим вчинив незаконне перевезення наркотичних засобів.
Після цього, 12.11.2020 року, о 13 годині 20 хвилин, в м. Узин по вул. Заводська, поруч з будинком № 17, ОСОБА_3 затримано працівниками поліції за підозрою у зберіганні останнім заборонених в обігу речовин. В подальшому, під час затримання, у ОСОБА_3 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено із рюкзака 2 паперових згортки та один згорток з правої кишені штанів, в котрі був одягнений останній. Всередині даних згортків знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 7,23 г, яку ОСОБА_3 , умисно, незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю. Пояснив, що 12.11.2020 року, приблизно о 09 годині, по проспекту Оболонському, 21 в м. Києві, на землі знайшов 3 паперові згортки. Оскільки в минулому він вживав наркотичні засоби, то відразу ж зрозумів, що в згортках канабіс та вирішив його залишити собі для власного вживання. Помістив наркотичний засіб до рюкзака та кишені штанів. Після чого поїхав до міста Узин, де цього ж дня його затримали працівники поліції і він в присутності понятих, видав вказані згортки з канабісом. У вчиненому щиро кається просить суворо не карати. Зазначив, що зробив для себе належні висновки і таке більше не повториться.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Також, під час судового розгляду прокурором не змінювалося обвинувачення, не висувалося додаткове обвинувачення, що передбачено ч. 2 ст. 337 КПК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України згідно із якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не вбачається, з огляду на те, що в обвинувальному акті такі не вказані, а суд позбавлений можливості самостійно погіршувати становище обвинуваченого.
Враховуючи вказані обставини справи, суспільну небезпеку діяння, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України,
Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, думку прокурора, висловлену в судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації та вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів і не буде становити особистий надмірний тягар для особи. Таке покарання та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 980, 70 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази - речовину рослинного походження канабіс, яка запакована до спеціального пакету 5493533 та передана на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знищити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано

Суддя: ОСОБА_1