Дата документу 03.09.2020 Справа № 554/8020/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000088 від 28.08.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль ВАЗ-21099д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, з позбавленн ям права відчуження, розпоряджання, користування та проведення будь-яких дій в т.ч. ремонтних робіт.

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.08.2020 р. до Полтавського РВП надійшла доповідна записка судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 , що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ-21099д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, встановлено що номерне позначення кузова вказаного автомобіля піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника.

29.08.2020 р. інспектором сектору дізнання Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000088 від 28.08.2020 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 29.08.2020 р. до Полтавського РВП надійшла доповідна записка судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 , що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, встановлено, що номерне позначення кузова вказаного автомобіля піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника.

Під час проведення огляду місця події автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, було вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Полтавській області.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, є предметом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву з проханням проводити розгляд клопотання без її участі (а.с. 13).

Володілець майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував, прохав після проведення всіх необхідних експертиз віддати автомобіль на відповідальне зберігання (а.с. 12). Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, прийшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088 від 28.08.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (а.с. 4).

З копії Рапорту старшого-чергового Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області вбачається, що 29.08.2020 р. із служби 102 надійшло повідомлення, що під час огляду автомобіля ВАЗ-21099д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску виявлено сліди підробки (а.с.5).

З копії доповідної записки старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 вбачається, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, встановлено що номерне позначення кузова вказаного автомобіля піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника (а.с.6).

З протоколу огляду від 29.08.2020 вбачається, що проведено огляд автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску було вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Полтавській області. (а.с.8-10).

З копії довіреності виданої приватним нотаріусом Первомайського районного округу Харківської області ОСОБА_8 від 04.04.2019 р. вбачається, що ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися автомобілем ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску (а.с.11).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлені та вилучені під час огляду місця події 29.08.2020 року автомобіля ВАЗ-21099д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, користується яким ОСОБА_10 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме: автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, користується яким ОСОБА_10 , підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки є предметом злочину та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому є потреба у накладенні арешту з метою забезпечення збереження речового доказу. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, шляхом позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який належить ОСОБА_9 та яким якого згідно довіреності розпоряджається ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, користування та проведення будь-яких дій в т.ч. ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який належить ОСОБА_9 та яким якого згідно довіреності розпоряджається ОСОБА_6 майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Полтавській області в с.Розсошенці Полтавського району, вул.Кременчуцька, 2-В..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та направленню заінтересованій особі після її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1