Номер провадження: 11-сс/813/1816/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 року у кримінальному провадженні №0001221, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 22.12.2020 року, без визначення розміру застави.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та з огляду на це наявний ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування, суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК ) та ризик у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на експерта, оскільки від відповідних його висновків буде залежати питання подальшої перспективи даного кримінального провадження.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що сторона обвинувачення не привела жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчим суддею та стороною обвинувачення не взято до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 після залишення місця події, маючи намір сприяти встановленню усіх обставин події, прибув до Суворовського відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Вважає, що ні слідчий, ні прокурор не обґрунтували, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 23.10.2020 року о 19:47 годині водій ОСОБА_7 грубо порушив пункти 1.5., 2.3., 4.16., 10.1. та 2.10 «Правил дорожнього руху», керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «RENAULT MAGNUM AE 430», н/з НОМЕР_1 , з напівпричепом-контейнеровозом «SCHWARZMULLER», н/з НОМЕР_2 , рухався в темний час доби, в селі Крижанівка, Лиманського району, Одеської області, у напрямку вулиці Семена Палія в місті Одеса, наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_7 через неуважність, позбавив себе можливості своєчасно зреагувати на небезпечну зміну дорожньої обстановки і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , в результаті чого останньому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди.

Після наїзду на пішохода ОСОБА_11 зупинив свій транспортний засіб, вийшов з автомобілю, оглянув місце пригоди та в подальшому швидко повернувся до свого транспортного засобу і уїхав з місця наїзду.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

У судовому засіданні захисник підтримав доводи апеляційної скарги та вказав, що підозрюваний вину у вчинені злочину визнав повністю, а зникнення з місця події пов`язане з шоковим станом підзахисного.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що авто, яким керував ОСОБА_7 та скоїв наїзд на пішохода на пішохідному переході було встановлено органом досудового розслідування до прибуття його до відділку поліції, дії водія є наслідком грубого ігнорування вимог ПДР, в тому числі з огляду на відсутність у останнього право керування автомобілем за відповідною категорією.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.
ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Існування зазначеного ризику на думку апеляційного суду є значним, на що вказують дії підозрюваного після скоєння наїзду на пішохода, а саме зникнення з місця події.

Посилання сторони захисту на те, що зникнення підозрюваного з місця події було пов`язане з його шоковим станом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали провадження не містять жодних підтверджень цим обставинам. Разом з тим, апеляційний суд зважає на отримані під час розгляду дані про те, що після наїзду на потерпілого, підозрюваний маючи змогу зупинитися та усвідомити свої дії, на протязі тривалого часу, а саме близько 5 годин, не вчинив жодних дій, направлених на повідомлення відповідним державним органам про причетність до скоєної дорожньо-транспортної події та прибув до відділу поліції спільно з захисником.

Крім того, апеляційний суд погоджується з тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може здійснити спроби незаконного впливу на експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки у кримінальному провадженні будуть проводитись відповідні експертні дослідження з урахуванням яких в подальшому вирішуватиметься питання про подальше притягнення до кримінального відповідальності та перспектива даного кримінального правопорушення.

Водночас, апеляційний суд вважає, що існування зазначеного ризику є незначним, в тому числі з урахуванням відношення сторони захисту до скоєного правопорушення.

Разом з тим надані апеляційному суду характеризуючі матеріали, а саме що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Котовськ разом з матір`ю та бабусею, свідчать про наявність у нього стійких соціальних зв`язків.

Проте обставини та характер вчиненого підозрюваним інкримінованого йому злочину не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про те, що на даній начальній стадії досудового розслідування, обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою як про те просить захисник є неможливим.

При цьому апеляційний суд зважає на те, що поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час скоєння правопорушення та відсутність права не керування даної категорії транспортного засобу, можуть свідчити про безвідповідальне відношення останнього до вимог закону та можливість вчинення останнім дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, ризиків та беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 злочину в результаті чого загинула особа, апеляційний суд вважає доводи захисника в цій частині необґрунтованими, оскільки на даній стадії досудового розслідування тримання під вартою підозрюваного є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.

Жодних доводів на спростування встановлених апеляційним судом обставин стороною захисту не надано.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням застави, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 року у кримінальному провадженні №0001221, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, строком до 22.12.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4