Справа № 450/3147/20 Провадження № 1-кп/450/398/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в м. Пустомити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 129 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 09.09.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лисиничі, Пустомитівський район Львівська область, громадянин України, не інвалід, пенсіонер, одружений, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України,

в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_3 , 08.09 2020 року, близько 18:00 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на здійснення погрози вбивством та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з метою залякування потерпілої, взяв у руки сокиру яка знаходилася в підвальному приміщенні будинку, в якому він проживає спільно із потерпілою ОСОБА_4 , піднявшись по сходах на другий поверх вказаного будинку та побачивши там потерпілу здійснив у її сторону неодноразові замахи сокирою, перебуваючи на відстані декількох метрів від потерпілої, викрикуючи при цьому «стій зарубаю» здійснив погрозу вбивством, яка була сприйнята ОСОБА_4 як реальна та така що загрожує її життю та здоров`ю, в результаті чого потерпіла втікаючи від ОСОБА_3 борячись за своє життя, вискочила з балкону другого поверху будинку, в результаті чого отримала перелом лівої п`яткової кістки.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в погрозі вбивством, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, шляхом вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст.129 КК України, є правильною так як він вчинив погрозу вбивством.

За вчинення кримінального проступку обвинувачений підлягає покаранню, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого який досяг пенсійного віку, його ставлення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідування.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити основне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту, таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Такому покаранню як обмеження волі обвинувачений не підлягає, оскільки є пенсіонером.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні: сокира з дерев`яною рукояткою та лезо із слідами корозії - знищити.

Керуючись ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні: сокира з дерев`яною рукояткою та лезо із слідами корозії знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1