Справа № 298/1511/20
Номер провадження 1-кс/298/374/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , представників ДП «Великоберезнянське лісове господарство» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 26 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 26 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на дрова різних порід в кількості 50-60 м.куб, виявлені біля с. Костева Пастіль, в урочищі «Мочарка», Великоберезнянського району. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26 листопада 2020 року о 16:14 год. з лінії 102 надійшло повідомлення від гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який пояснив, що в урочищі «Мочарка», неподалік с. Костева Пастіль, Великоберезнянського району, ним було виявлено зрізану деревину у кількості близько 50-60 м/куб., різної породи, з невідомим походженням. В ході проведення огляду встановлено, що с.Костева Пастіль в урочищі «Мочарка», Великоберезнянського району, виявлено дрова різних порід в кількості 50-60 м.куб. Під час огляду документи на дрова відсутні, власника дров невстановлено. Постановою слідчого від 27.11.2020 року, дрова різних порід в кількості 50-60 м.куб., визнано речовим доказом по кримінальному проваджені. Беручи до уваги, що зазначені дрова визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.
Представники ДП «Великоберезнянське лісове господарство» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечили, оскільки зазначена в такому деревина не є об`єктом самовільної рубки чи крадіжки, розроблена згідно відповідного лісорубного квитка.
Слідчий суддя заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного висновку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
Як вбачається з наданих слідчим матеріалів справи, 26 листопада 2020 року о 16:14 год. з лінії 102 надійшло повідомлення від гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який пояснив, що в урочищі «Мочарка», неподалік с. Костева Пастіль, Великоберезнянського району, ним було виявлено зрізану деревину у кількості близько 50-60 м/куб., різної породи, з невідомим походженням.
Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 26 листопада 2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000331 від 26 жовтня 2020 року.
Разом з тим, з пояснень лісничого ОСОБА_5 , Лісорубного квитка серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2020 року, договору підряду №53 від 04 листопада 2020 року та технологічної карти на розробку лісосіки, вбачається, що у кварталі 4 виділ 17 та кварталі 4 виділ 27, 28 розробляється лісосіка загальною кубомасою 151 м.куб., з них 119 м.куб. ліквідної деревин. Згідно специфікацій поколодового обліку № ЗК2, № ЗК04801-01373, № ЗК 4, станом на 27 листопада 2020 року на естакаді знаходиться 49 м.куб. деревини. Вся кубомаса взята на облік.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.3ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя зазначає, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні не доведено обґрунтованість потреби застосування арешту майна в досудовому розслідуванні у даному кримінальному провадженні, що здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України, в клопотанні не зазначено точну кількість деревини, довжини та діаметри колод на які слідчий просить накласти арешт, розробка лісосіки здійснюється на підставі відповідних дозвільних документів, деревина не є об`єктом самовільної рубки чи крадіжки,а тому слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є необгрунтованим, у зв`язку з чим приходить до висновку, що таке до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1