Провадження № 1-кп/761/2368/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0003784 від 30 квітня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0003784 від 30 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 29 травня 2020 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження на підставі ст.45 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, вперше вчинив злочин, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, фактично шкода внаслідок кримінального правопорушення не завдана, в подальшому була подана декларація за 2017 рік, тому є підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Прокурор не заперечував з приводу задоволення клопотання обвинуваченого.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками та надані в судовому засіданні документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, виходячи із наступного.
Відповідно до обвинувального акту, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.11.2017 №2291-к ОСОБА_4 23.11.2017 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу технічного забезпечення Департаменту фінансування та технічного забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті, а наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.01.2018 № 90-к його звільнено з займаної посади. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті, одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Таким чином, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини першої статті З Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та відповідно до частини першої статті 45 Закону, примітки до статті 366-1 Кримінального кодексу України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.
Відповідно до пунктів 1, 9 частини першої статті 8 Закону України "Про Державну службу" державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції, законів України, діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок його, як старшого державного інспектора відділу технічного забезпечення Департаменту фінансування та технічного забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті, щорічно до 01 квітня подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Так, під час перебування на посаді ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис із Попередженням про встановлені Законом України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу та її проходження, із Законом України «Про запобігання корупції», із наказом Укртрансбезпеки від 05.01.2017 №6 «Про затвердження Плану заходів щодо запобігання і протидії корупційним та іншим правопорушенням у апараті Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органах на 2017 рік».
Так, частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному з персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 зобов`язаний був до 01.04.2018 р. подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.
Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та не подав її у визначений законодавством термін, тобто до 01.04.2018 р., хоча повинен був і знав про вказаний обов`язок.
У зв`язку з цим Національне агентство повідомило
(лист від 10.06.2019 № 44-01/49028/19) його про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та запропонувало ОСОБА_4 подати щорічну декларацію суб`єкта декларування, за 2017 рік протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, згідно з вимогами статті 49 Закону.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 01 6) лист Національного агентства, яким повідомлено ОСОБА_4 про необхідність подання декларації, отримано 20.06.2019.
Проте станом на 16.04.2020, згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ОСОБА_4 не подав, хоча зареєструвався у Реєстрі 27.09.2017 о 22:06:36.
Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи кримінально-протиправну мету щодо умисного неподання декларації, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки таких дій, та, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, проігнорував повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції (лист від 10.06.2019 № 44-01/49028/19), не вчинив необхідних та можливих дій, спрямованих на виконання свого обов`язку, проявив несвідомість і бездіяльність, та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України.
Згідно з положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з положеннями ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Ч.4 ст.286 КПК України передбачено: якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до положень статті 5 КК України, яка визначає зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі: 1. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. 2. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. 3. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. 4. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За правилами ст. 45 КК України /в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015/ особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України /в редакції Закону №4025-VІ від 15.11.2011/ віднесено до злочинів невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і усунув завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із дійовим каяттям.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.44, 45 КК України, ч.2 ст.284, 285-288, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.366-1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження №0003784 від 30 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, - закрити.
Речові докази, а саме: висновок №47-06/87/20 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя