Справа №463/9664/20
Провадження №1-кс/463/5295/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 від 30.09.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0001425 від 20.12.2019.

Скаргу мотивує тим, що ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001425 від 20.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст. 384 КК України відносно слідчого СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_6 , розпочатого на підставі заяви ОСОБА_3 від 15.11.2019, зі змісту якої слідує, що слідчий СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, вніс в два документи - протоколи допиту свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 27.12.2017 - неправдиві відомості, а будучи допитаний як свідок в тому ж провадженні, надав завідомо неправдиві покази, ввів орган досудового слідства в оману, чим зашкодив слідству в кримінальному провадженні №0000496 та ОСОБА_3 як потерпілій у згаданому кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 звернулась до слідчого з клопотанням, в якому просила залучити її в якості потерпілої у кримінальному провадженні та провести її допит, однак оскаржуваною постановою слідчого ДБР в задоволенні такого було повторно відмовлено, незважаючи на те, що попередні, аналогічні за змістом постанови слідчого були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Оскільки оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.55, 110 КПК України, є необґрунтованою, тому просить таку скасувати та зобов`язати слідчого ДБР вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні; зобов`язати слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_9 , або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001425 повідомити слідчого суддю про результати виконання ухвали за результатом розгляду цієї скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній. Додатково зазначили, що заперечення слідчого ДБР є аналогічними за змістом оскаржуваній постанові, а викладені у ній відомості про небажання ОСОБА_3 бути допитаною не відповідають дійсності.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, разом з тим скерував заперечення проти скарги, які є аналогічними за змістом оскаржуваній постанові, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності,

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001425 від 20.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст. 384 КК України.

Постанови слідчого ДБР від 30.09.2020 у визнанні ОСОБА_3 потерпілою відмовлено з тих підстав, що визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. Станом на даний час у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, під час якого проводяться допити осіб, встановлюються всі обставини справи та здійснюються всі необхідні слідчі дії. Після проведення необхідних слідчих дій буде вирішуватися питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Разом з тим, слідчим ДБР не враховано, що відповідно до ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, слідчим ДБР не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою ОСОБА_3 , а також не надано оцінки доводам щодо завдання останній шкоди.

Крім цього, слідчим ДБР не враховано підстави скасувань попередніх аналогічних за змістом постанов слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, які скасовані ухвалами слідчих суддів.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги викладені у запереченні посилання слідчого ДБР на те, що допитати ОСОБА_3 на даний час не виявилось можливим, останній скеровувались повістки, також остання викликалась на допит телефонограмою, оскільки всупереч вимогам ст.22 КПК України доказів на підтвердження вказаних обставин слідчим ДБР до заперечення не долучено.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню, однак частково.

Вимоги скарги в частині покладення на слідчого ДБР обов`язку вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, тому останнього слід зобов`язати повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою, за результатами розгляду якого прийняти обґрунтоване рішення.

Не вбачає слідчий суддя і підстав для покладення на слідчого ДБР обов`язку повідомити слідчого суддю про результати виконання ухвали за результатом розгляду цієї скарги.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 30.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001425 від 20.12.2019.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001425 від 20.12.2019.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1