Дата документу 29.10.2020 Справа № 311/2226/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/933/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 311/2226/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
представника СФГ «Ай-Петрі» адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2020 року та з клопотанням про поновлення строку на оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 02 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, 13 липня 2020 року начальник сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області з клопотанням, яке погоджене з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна.

На обґрунтування поданого клопотання начальник сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 зазначає про те, що 01.07.2020 року о 16 годині 35 хвилин до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області поштою надійшла від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заява про те, що на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області знаходиться його земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028, яку незаконно використовує стороння особа - ОСОБА_10 .

На підтвердження заяви ОСОБА_9 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якого земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 є його приватною власністю.

Однак, встановлено, що рішенням голови Василівської районної ради Запорізької області від 20.03.2000 року ОСОБА_11 , в постійне користування із земель запасу П`ятихатської сільської ради для організації селянського (фермерського) господарства була виділена земельна ділянка площею 50 га.

29.03.2000 року рішенням 10 сесії 23 скликання Василівської районної ради винесено розпорядження голови районної ради з питань регулювання земельних відносин №28 від 20.03.2000 року «Про надання земельних ділянки для організації селянського (фермерського) господарства гр. ОСОБА_11 »

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею № 002213, ОСОБА_11 видано, для організації селянського (фермерського) господарства, відповідно до статуту С(Ф)Г «Ай-Петрі», зареєстроване 17.08.2000 року, відповідну земельну ділянку.

Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої в.о. начальника відділу Держкомзему ОСОБА_12 від 15.06.2012 року земельна ділянка з визначеним кадастровим номером №:03:043:0001 значиться за власником ОСОБА_11 .

Одночасно з тим, останній в період часу з 2000 року по 01.03.2004 року був головою СФГ «Ай-Петрі».

30.06.2004 року зареєстровані доповнення до статуту СФГ «Ай-Петрі», згідно з якими головою зазначеного С(Ф)Г є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Опитаний по суті кримінального провадження ОСОБА_10 пояснив, що земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0001 оброблялась та обробляється С(Ф)Г «Ай-Петрі» з часів створення останнього. Наразі вказане С(Ф)Г свого існування не припиняло, тому, раз земельна ділянка з кадастровим номером :03:043:0001 була видана колишньому голові для створення С(Ф)Г, яке створене і наразі продовжує існувати, члени «Ай-Петрі» продовжують працювати на зазначеній земельній ділянці, обробляти її. Так, у вересні 2019 року на цій земельній ділянці було посіяно озиму пшеницю, врожай якої він має намір зібрати, бо належить він СФГ «Ай-Петрі». Про зміну кадастрового номеру земельної ділянки, а також про наявність нового власника земельної ділянки ОСОБА_10 нічого не відомо. Крім того, ОСОБА_10 пояснив, що у 2016 році гр. ОСОБА_13 помер, з моменту смерті останнього ні СФГ «Ай-Петрі», як юридична особа, ні ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером №:03:043:0001 на себе не переоформлювали, але продовжували її обробляти.

В ході досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:043:0001 та земельна ділянка з кадастровим номером № :03:043:0028 є одна й та сама ділянка, що розташовується за координатами широта 47/32/7, довгота 35/23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Як зазначено в клопотанні, 11.07.2020 року об 11 годині 25 хвилин до Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» від гр. ОСОБА_9 , про те, що на його полі невідомими проводиться збір врожаю.

В період часу з 12.00 години 11.07.2020 року по 19 годину 30 хвилин 12.07.202 року групою інспекторів сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд ділянки місцевості - земельної ділянки (поля), розташованої за координатами широта 47/32/7, довгота 35/23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області. В ході огляду виявлено та вилучено 225 278 кг зернової культури - пшениці, яку поміщено до ангару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 .

Постановою начальника сектору дізнання Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області 225 278 кг зернової культури - пшениці долучено речовим доказом до даного кримінального провадження, та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_9 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є власником земельної ділянки площею 50 га, з кадастровим номером :03:043:0028. Право власності на земельну ділянку, згідно витягу, було зареєстроване за ним 05.06.2020.

Право власності ж ОСОБА_10 на врожай, що зібраний з вказаної земельної ділянки наразі встановлюється, та, як зазначав дізнавач у поданому клопотанні, є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_10 мав право обробляти земельну ділянку площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 (раніше мала кадастровий номер :03:043:0001) не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження слідів кримінального правопорушення дізнавач просив тимчасово заборонити ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , іншим особам розпоряджатися зібраним з земельної ділянки площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 (раніше мала кадастровий номер №:03:043:0001), розташованої за координатами широта 47/32/7, довгота 35 /23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області - врожаєм, а саме: 225 278 кг зернової культури - пшениці, яку поміщено до ангару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , та віддано на відповідальне зберігання останньому, будь-яким чином використовувати його.

Як зазначав у клопотанні начальник сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , з метою встановлення всіх обставин, що складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, необхідне проведення експертних досліджень вилучених предметів, для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою наступного проведення досудового розслідування, судових експертиз, в яких виникне необхідність, забезпечення цивільного позову в разі потреби, та для збереження вищевказаного майна, яке відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом по даному кримінальному провадженню - виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з позбавленням власника вказаного майна, користувача, інших осіб, права відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавачем та прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тобто втручання у права власника у даному конкретному випадку не відповідає вимогам законності і може розцінюватися як свавільне.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що попри обґрунтовану необхідність у встановленні фактів протиправного використання земель приватної власності, слідчим суддею відмовлено у допиті представника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, який паралельно із проведенням правоохоронним органом досудового розслідування, в межах своєї компетенції проводить перевірки дотримання засновником СФГ «АЙ-ПЕТРІ» вимог земельного законодавства.

Всупереч документальному підтвердженню перебування спірної земельної ділянки у приватній власності ОСОБА_9 в період вчинення проступку, документальному підтвердженню того, що протягом 2019 року земельна ділянка перебувала у державній власності, клопотання сторони обвинувачення не задоволено, та таким чином, опосередковано визнано право власності підприємства на зібраний врожай.

Тривалість проведення експертної оцінки шкоди завданої державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та неможливість надання висновку експерта помилково трактована слідчим суддею як бездіяльність сторони провадження.

Також зазначає, що станом на 28.07.2020 року прокурором не була отримана копія повного тексту судового рішення, а тому строк на його оскарження пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник СФГ «Ай-Петрі» адвокат ОСОБА_6 вважає рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без прокурора по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; представника СФГ «Ай-Петрі» адвоката ОСОБА_6 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги прокурора колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст. ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою наступного проведення досудового розслідування, судових експертиз, в яких виникне необхідність, забезпечення цивільного позову в разі потреби, та для збереження вищевказаного майна, яке відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000003 від 02 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000003 від 02 липня 2020 року за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

З поданого до суду першої інстанції клопотання про арешт майна вбачається, що 01.07.2020 року о 16 годині 35 хвилин до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області поштою надійшла від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заява про те, що на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області знаходиться його земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028, яку незаконно використовує стороння особа - ОСОБА_10 .

На підтвердження заяви ОСОБА_9 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якого земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 є його приватною власністю.

Однак встановлено, що рішенням голови Василівської районної ради Запорізької області від 20.03.2000 року ОСОБА_11 , в постійне користування із земель запасу П`ятихатської сільської ради для організації селянського (фермерського) господарства була виділена земельна ділянка площею 50 га.

29.03.2000 року рішенням 10 сесії 23 скликання Василівської районної ради винесено розпорядження голови районної ради з питань регулювання земельних відносин №28 від 20.03.2000 року «Про надання земельних ділянки для організації селянського (фермерського) господарства ОСОБА_11 »

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею № 002213, ОСОБА_11 видано, для організації селянського (фермерського) господарства, відповідно до статуту С(Ф)Г «Ай-Петрі», зареєстроване 17.08.2000 року, відповідну земельну ділянку.

Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої в.о. начальника відділу Держкомзему ОСОБА_12 від 15.06.2012 року земельна ділянка з визначеним кадастровим номером №:03:043:0001 значиться за власником ОСОБА_11 .

Одночасно з тим, останній в період часу з 2000 року по 01.03.2004 року був головою СФГ «Ай-Петрі».

30.06.2004 року зареєстровані доповнення до статуту СФГ «Ай-Петрі», згідно з якими головою зазначеного СФГ є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Опитаний по суті кримінального провадження ОСОБА_10 пояснив, що земельна ділянка площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0001 оброблялась та обробляється СФГ «Ай-Петрі» з часів створення останнього. Наразі вказане СФГ свого існування не припиняло, тому, раз земельна ділянка з кадастровим номером :03:043:0001 була видана колишньому голові для створення СФГ, яке створене і наразі продовжує існувати, члени «Ай-Петрі» продовжують працювати на зазначеній земельній ділянці, обробляти її. Так, у вересні 2019 року на цій земельній ділянці було посіяно озиму пшеницю, врожай якої він має намір зібрати, бо належить він СФГ «Ай-Петрі». Про зміну кадастрового номеру земельної ділянки, а також про наявність нового власника земельної ділянки ОСОБА_10 нічого не відомо. Крім того, ОСОБА_10 пояснив, що у 2016 році ОСОБА_13 помер, з моменту смерті останнього ні СФГ «Ай-Петрі», як юридична особа, ні ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером №:03:043:0001 на себе не переоформлювали, але продовжували її обробляти.

В ході досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:043:0001 та земельна ділянка з кадастровим номером № :03:043:0028 є одна й та сама ділянка, що розташовується за координатами широта 47/32/7, довгота 35/23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області.

В період часу з 12.00 години 11.07.2020 року по 19 годину 30 хвилин 12.07.202 року групою інспекторів сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд ділянки місцевості - земельної ділянки (поля), розташованої за координатами широта 47/32/7, довгота 35/23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області. В ході огляду виявлено та вилучено 225 278 кг зернової культури - пшениці, яку поміщено до ангару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 .

Постановою начальника сектору дізнання Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області 225 278 кг зернової культури - пшениці долучено речовим доказом до даного кримінального провадження, та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ж ОСОБА_10 на врожай, що зібраний з вказаної земельної ділянки наразі встановлюється, та, як зазначав дізнавач у поданому клопотанні, є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_10 мав право обробляти земельну ділянку площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 (раніше мала кадастровий номер :03:043:0001) не встановлені.

Перевіривши вказані матеріали, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені в цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на зібраний з земельної ділянки площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 (раніше мала кадастровий номер №:03:043:0001), розташованої за координатами широта 47/32/7, довгота 35 /23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області врожай, а саме: 225 278 кг зернової культури - пшениці, яку поміщено до ангару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , із забороною розпоряджатись, відчужувати та користуватись цим врожаєм.

Як визначено у нормах законів, на які послався слідчий суддя, арешт майна під час досудового розслідування може застосовуватись виключно щодо майна підозрюваного або особи, що несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, відносно майна юридичної особи, якщо до юридичної особи може бути застосований захід у вигляді конфіскації майна.

Клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.197-1 КК України. В рамках цього провадження відсутні будь-які дані про вручення письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ст.278 КПК України, а також відсутні особи, які відносяться до кола обвинувачених по справі, оскільки обвинувальний акт не складався та не надходив до суду.

Крім того, матеріалами клопотанням, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання начальника сектору дізнання, не доведено, що зазначене майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а відтак на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України.

При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що санкцією ч.1 ст.197-1 КК України не передбачена конфіскація майна як вид покарання, а забезпечення виконання можливого покарання не передбачено як мета арешту майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 1 статті 197-1 КК України передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Відповідно до примітки до вказаної статті, шкода. передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Але в матеріалах справи, доданих до клопотання відсутні дані про те, що будь-якій особі була завдана значна шкода. Відсутній будь-який цивільний позов, заявлений потерпілим, а накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження на підставі того, що потерпілим можливо буде пред`явлено цивільний позов не відповідає вимогам ст.170 КПК України та не входить в перелік підстав, за якими може бути накладено арешт на майно.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Натомість, слідчим та прокурором не було надано будь-яких даних, що зазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Під час апеляційного розгляду прокурором також не додано додаткових доказів, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Не навів таких доказів прокурор і в апеляційній скарзі.

Більш того, відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В своєму клопотанні начальник сектору дізнання просив накласти арешт на зібраний з земельної ділянки площею 50 га врожай пшениці загальною вагою 225 278 кг, який постановою визнано речовим доказом у кримінальному проваджені. Разом з цим, з протоколу огляду місця події від 11.07.2020 року вбачається, що з земельної ділянки було вилучено врожай зернових культур озимої пшениці загальною вагою 225 780 кг., тобто вага зернової культури, вилученої в ході огляду місця події 11.07.2020 року, є більшою, ніж зазначає начальник сектору дізнання у поданому клопотанні, яке було предметом судового розгляду. Таким чином, дізнавачем та прокурором на час розгляду клопотання чітко не визначена загальна вага пшениці, на яку дізнавач просив накласти арешт, що вказує на невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до вимог ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, в клопотанні начальника сектору дізнання не було наведено достатніх і переконливих доказів, що вилучене під час огляду місця події майно, а саме зібраний з земельної ділянки площею 50 га, з кадастровим номером №:03:043:0028 (раніше мала кадастровий номер №:03:043:0001), розташованої за координатами широта 47/32/7, довгота 35 /23/31 на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області врожай пшениці загальною вагою 225278 кг, може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений. Не було обґрунтовано, які перешкоди може чинити власник зазначеного майна, що призведе до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на це майно. Більш того, кількість врожаю пшениці зафіксована у протоколі огляду місця події від 11 липня 2020 року, а тому немає необхідності накладати арешт на це майно.

Отже, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173,370,372 КПК України, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити прокурору Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 02 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4