Справа № 191/1033/19
Провадження № 1-кс/191/604/20
У Х В А Л А

09 жовтня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді за скаргою на постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року, обґрунтовуючи її тим, що 10.01.2020 року слідчим СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 після проведення досудового розслідування за фактом зіткнення автомобілів марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Skania» р.н. НОМЕР_2 , причеп марки «Schwapzmnellr» р.н. НОМЕР_3 на дільниці дороги по вул. Ральченко у с. Бегма Синельниківського району Днепропетровської області, в результаті чого ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001783 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

За Витягом з ЄРДР досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_4 , а процесуальними керівниками-прокурорами призначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За листом слідчого ОСОБА_4 від 26.04.2019 року №52/2-14адв. ОСОБА_2 визнано за потерпілу з часу її допиту 28.01.2017 року в якості потерпілої. Тому з того часу вона наділена усіма правами, передбаченими ст.ст. 55,56 КПК України. Проте з вини слідчого із прийняттям процесуального рішення щодо закриття кримінального провадження № 1001783 вона своєчасно ознайомлена не була, постанова їй не вручалась. З постановою слідчого про закриття кримінального провадження вона довідалась із запізненням, через що пропустила строки оскарження її до суду з об`єктивних причин. Також постановою слідчого про закриття кримінального провадження вона не погоджується та вважає, що вона є передчасною, а тому постанову слід скасувати.

За ст. 110 КПК України винесена слідчим постанова має відповідати по формі і змісту вимогам щодо процесуального рішення, передбаченого ч. 5 даної статті. Зокрема, постанова слідчого повинна містити, серед іншого, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Проте постанова слідчого ОСОБА_4 від 10.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0001783 зазначеним вимогам не відповідає з наступних підстав.

Слідчим ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001783 закривається друге.

Перший раз 26.12.2018 року після проведення досудового ним винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001783 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Зазначена постанова стороною потерпілого оскаржувалась в порядку ст. 303 КПК України до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою слідчого судді від 18.03.3019 скаргу ОСОБА_10 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишено без розгляду у зв`язку із скасуванням постанови слідчого заступником керівника Синельниківської місцевої прокуратури (справа №191/1033/19). За постановою заступника керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 18.03.2019 року постанова слідчого підлягала скасуванню у зв`язку із її незаконністю та необґрунтованістю, оскільки досудове розслідування проводилось з порушенням правил всебічного та об`єктивного з`ясування обставин провадження, не з`ясовані всі питання, які мають значення, істину в справі не встановлено, процесуальне рішення прийнято передчасно. Натомість, на час прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року ним зазначено лише про виконання наступного : підготовлено клопотання про тимчасовий доступ до документації з метою вилучення історії хвороби ОСОБА_2 з Запорізької дитячої лікарні; отримано ухвалу про тимчасовий доступ до документів; спрямовано клопотання про призначення комплексної судово-автотехнічної транспортно - трасологічної експертизи. Подальші описані у постанові від 10.01.2020 року дії слідчого не відносяться до слідчих (розшукових) дій і характеризуються усними перемовинами з учасниками кримінального провадження, не підкріпленими відповідними процесуальними документами, а також листуваннями із медичними закладами та експертними установами. Таким чином, на виконання постанови прокурора від 18.03.2019 року слідчим ОСОБА_4 слідчі (розшукові) дії не проводились, збір доказів в порядку, передбаченому ст. 93 КПК України, не здійснювався.

Не було, навіть, проведено призначені експертні дослідження, дозвіл щодо яких надано Синельниківським мійськрайонним судом.

За таких обставин, постанова слідчого від 10.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0001783 не може вважатись такою, що відповідає вимогам ст.ст. 7, 8, 110, 284 КПК України.

За постановою слідчого про закриття кримінального провадження №0001783 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, тобто за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Утім за змістом постанови слідчого виходить, що винна особа встановлена і її винуватість повністю доведена. Так в постанові слідчого зазначається наступне : «10.05.2018 року отримано висновок експерта №1261, під час дослідження якого встановлено невідповідність вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України видієм ОСОБА_12 » (абз. 2 арк. 3 постанови); «Під час досудового розслідування встановлено юридичного власника вантажного автомобіля марки «SKANIA» р.н. НОМЕР_2 , причеп марки «Schwapzmnellr» р.н. НОМЕР_3 ? якою є ОСОБА_13 ...» (абз. 6 арк. 3 постанови); факт настання смерті «... унеможливлює повідомити про підозру ОСОБА_14 » (абз.76 арк. 3 постанови); ОСОБА_12 помер при інших обставинах ДТП, якого вже зараз притягнути до кримінальної відповідальності не надається можливим» (абз. 3 арк. 4 постанови).

Таким чином, за доведеності вини водія ОСОБА_12 кримінальне провадження не може бути закрито з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, тобто за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. В наявності зовсім інші, підстави для прийняття процесуального рішення, до того ж пов`язані із вирішенням питання щодо відшкодування матеріальної і маральної шкоди потерпілим внаслідок кримінального правопорушення. Також, за постановою слідчого від 10.01.2020 року «...в діях водія ОСОБА_5 , відповідно до висновків авто-технічних експертиз, порушення правил дорожнього руху є встановлено, тому дій, передбачених ст.ст. 186, 291 КК України, не вбачаються» (абз. 3 арк. 4 постанови). Проте подібні правові висновки слідчого є хибними. Водій ОСОБА_5 під час ДТП керував власним транспортним засобом марки ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 і вже в силу цього не може нести відповідальності за ст. 291 КК України. Утім, в постанові про закриття кримінального провадження №0001783 слідчим не надано юридичної оцінки діям спеціального суб`єкта злочинів за ст.ст. 287, 288 КК України, яким є власник автомобіля марки «SKANIA» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 . Без усунення зазначених розбіжностей у правовій оцінці факту зіткнення автомобілів марки ВАЗ-21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «SKANIA» р.н. НОМЕР_2 , постанова про закриття кримінального провадження є неповною і необ`єктивною.

За постановою слідчого від 10.01.2020 року про закриття кримінального провадження підставою для прийняття такого процесуального рішення стало неможливість остаточного вирішення питання щодо тяжкості отриманих ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, «... оскільки проведення комісійної експертизи діями потерпілої ОСОБА_2 призвели до тяганини в кримінальному провадженні» (абз. 3 арк. 4 постанови). А тому слідчий керувався висновком судово-медичного експерта №367 від 27.12.2019 року, за яким у потерпілої встановлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (абз.11 арк. 3 постанови). Проте за іншим висновком експерта №4268, отриманим слідчим 09.11.2016 року у потерпілої ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (абз. 5 арк. 1 постанови). Утім за думкою слідчого «... вказана експертиза проведена «Запорізьким обласним БЮРО СМЕ», що викликає підозри у всебічному проведенні вказаної експертизи» (абз. 5 арк. 1 постанови). Таким чином, в матеріалах кримінального провадження №0001783 містяться два експертні висновки, які суперечать один одному (№367 та №4268).

Відповідно до ч.10 ст.101 КПК України «Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути мотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку». Проте в постанові від 10.01.2020 року така мотивація відсутня. Слідчим надана неаргументована перевага одному експертному висновку із одночасним відкиданням іншого експертного висновку.

Також слідчим не було узято до уваги, що експертне дослідження №367 від 27.12.2019 року проводилось за відсутності ОСОБА_2 , яка експертом взагалі не оглядалась. Натомість за п. 4.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17.01.95, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р за №255/791 «4.1. Судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості». Утім, як зазначалось у самій постанові слідчого від 10.01.2020 року, останнім не було забезпечено надання експертам усіх необхідних медичних документів, що призвело до неможливості проведення комісійної судово- медичної експертизи потерпілої (абз. 11 арк. 3 постанови). Тому, за наявності зазначених суперечностей, сприйняття слідчим висновків експертного дослідження №367 від 27.12.2019 року як обов`язкового та вирішального доказу при визначенні питання щодо наявності (відсутності) складу злочину, передбаченого ст. 285 КК України, є помилковим і, безумовно, тягне скасування постанови про закриття кримінального провадження. Також, незважаючи на наявність доказів в матеріалах кримінального провадження щодо спричинення внаслідок ДТП тілесних ушкоджень чотирьом особам, в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження зазначається лише про її травмування. А щодо інших постраждалих (його пасажирів ОСОБА_7 ) в постанові про закриття кримінального провадження зазначалось про спричинення йому тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості ( абз. 7 арк.1 постанови). Відносно інших постраждалих внаслідок ДТП ( ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ) слідчий обмежився лише зазначенням у постанові, що вони не бажали проведення судово-медичного обстеження на предмет тяжкості спричинених їм тілесних ушкоджень ( абз. 11-12 арк. 2 постанови). Натомість слідчим не вживались заходи щодо проведення судово-медичних експертиз постраждалих за наявними медичними документами. Хоча щодо потерпілої ОСОБА_2 це стало підставою для закриття кримінального провадження. За постановою від 10.01.2020 року у даному кримінальному провадженні, слідчий ОСОБА_4 фактично визнав власну неспроможність у проведенні досудового розслідування по факту зазначеної дорожньо-транспортної події. Утім, незважаючи на наявність наведених вище упущень і прорахунків слідства, Синельниківська місцева прокуратура погодилась із постановою про закриття кримінального провадження №0001783 (лист від 01.09.2020 №67-27-19). Таким чином, усупереч положень ст.ст. 2, 9, 40, 284 КПК України, слідчий визначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не виконавши всіх необхідних слідчих-розшукових дій для встановлення істини у справі. Подібні дії слідчого суперечать чинному законодавству та порушують загальний принцип невідворотності покарання та захисту інтересів осіб постраждалих від кримінальних злочинів. Проте, незважаючи на п.3 резолютивної частини постанови від 10.01.2020 року копія постанови їй не направлялась. Після неодноразових звернень до слідчого та посилань на відсутність коштів для скерування постанови, вона змушена була звернутись до керівних органів Дніпровської регіональної прокуратури. Лише після скерування її звернення 31.08.2020 року №04/2/2-14-17 до Синельніковської місцевої прокуратури (отримано 10.09.2020 року) та її втручання (лист від 01.09.2020 року №67-27-19, отримано 15.09.2020 року), слідчим було скеровано до м. Запоріжжя через відділення «Нової пошти» копія постанови про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року. При цьому слід зауважити, що, по-перше, письмове відправлення було скеровано не за адресою її проживання ( АДРЕСА_1 ), а скеровано до відділення №18 «Нова пошта» м. Запоріжжя, яке туди прибуло лише 17.09.2020 року. По-друге, письмове відправлення слідчого було адресовано не їй, як потерпілій і учаснику кримінального провадження № 0001783, а її батькові - ОСОБА_10 , який також в м. Запоріжжі не проживає і самий його отримав через певний час по прибуттю. Тому вона довідалась про почтове відправлення і отримала його особисто із запізненням від дати відправлення. Копія постанови отримано особисто 23.09.2020 року через вручення третіми особами ( ОСОБА_10 ). Їй особисто, як потерпілій, слідчий копію постанови про закриття кримінального провадження не направляв і особисто не вручав. Таким чином, ним не порушено строк звернення до суду, а відповідне зволікання допущено з вини слідчого ОСОБА_4 . Однак, через неналежну умотивованість прийнято слідчим процесуального рішення та його неузгодженість із наявними фактами та доказами, у неї викликає підставний сумнів щодо неупередженості його дії та законності винесеної постанови

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 просить скасувати постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0001783 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, з поміж іншого відносяться верховенство права та законність.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.01.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001783 від 08.10.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

01.09.2020 року заступником керівника Синельниківської місцевої прокуратури на адресу ОСОБА_2 було письмово повідомлено про розгляд її скарги від 07.08.2020 року, а також зазначено, що 10.01.2020 року слідчим СВ Синельниківського ВП було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та роз`яснено останній про її право оскарження даної постанови відповідно до ст.ст. 303-307 КПК України.

Частинами 1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Так, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Скаржник у прохальній частині скарги просить скасувати постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001783 від 08.10.2016 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, але при цьому у скарзі зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року була нею отримана 23.09.2020 року через вручення третіми особами ( ОСОБА_10 ), однак до матеріалів скарги не надано доказів щодо дати отримання скаржником копії постанови про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга подана скаржником після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, скаржник не надала жодних підтверджень щодо дати отримання її копії, не зазначила у скарзі підстав для поновлення строків, не надала відповідної заяви, тому, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст.304 КПК України скаргу необхідно повернути заявнику.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 року повернути заявнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1