Справа №694/859/20
Провадження №1-кп/690/49/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого cудді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне в режимі відеконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 09 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого та
цивільного позивача ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
цивільних позивачів ОСОБА_9
ОСОБА_10
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_3 08.04.2020 близько 21 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі із сполученням Р-04 «Біла Церква-Тараща-Лисянка-Звенигородка», в напрямку від м.Звенигородка до с.Неморож, Звенигородського району, Черкаської області на відстані близько 1 км від с.Неморож, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з мопедом марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку відносно автомобіля марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якого ОСОБА_11 згідно висновку судової медичної експертизи №05-9-02/62 від 09.04.2020 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, що призвело до гострої крововтрати та ускладнилося геморагічним шоком, внаслідок чого помер в реанімаційному відділенні Звенигородської ЦРЛ.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №4/356 від 03.07.2020 в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП був виїзд автомобіля марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 на смугу руху, яка призначена для зустрічного руху у момент, коли зменшення швидкості та навіть повна зупинка мопеда марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку, не виключала можливості зіткнення з зустрічним автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не гальмувався та не зупинявся.

Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 08.04.2020 він їхав на автомобілі марки «Mitsubishi», із м.Звенигородка до с.Неморож, Звенигородського району. Було вже темно, приблизно після 21 год. 00 хв.. Спереду він не бачив ніякої перешкоди, а тому їхав впевнено посередині дороги. Раптово почув удар, навіть не встиг загальмувати. Коли зупинив автомобіль, вийшов то побачив, що сталося. Почав викликати швидку допомогу та взяв в багажнику шланг, яким перев`язав ногу потерпілому, намагаючись зупинити кровотечу. Коли приїхала швидка, допоміг погрузити потерпілого в машину. За кермом він був тверезий. Він кається, вибачається, обов`язково відшкодує заподіяну шкоду в повному обсязі. Він не хотів, що б так сталося.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що загиблий ОСОБА_11 був його рідним братом. Брат у власності мав мопед «Вайпер» без реєстрації, яким постійно користувався. Про те, що брат ОСОБА_12 08.04.2020 потрапив у ДТП він дізнався від свого брата ОСОБА_13 , який повідомив йому, що поряд з с.Неморож в мопед врізався автомобіль «Mitsubishi», внаслідок чого брату ампутувало ногу, після чого в лікарні він помер.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами, що були предметом дослідження в судовому засіданні, які ретельно перевірені та оцінені судом, узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та в взаємозв`язку для ухвалення цього процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
?Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.04.2020 (т.1 а.п.204) про вчинення кримінального правопорушення.
?Рапортом Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області від 08.04.2020 (т.1 а.п.205) про те, що отримано та зареєстровано заяву про вчинення ДТП з травмованими між авто «Mitsubishi» та скутером в районі с.Неморож, Звенигородського району.
?Рапортом Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області від 09.04.2020 (т.1 а.п.206) про те, що отримано та зареєстровано повідомлення, що внаслідок вчинення ДТП з травмованими між авто «Mitsubishi» та скутером в районі с.Неморож, Звенигородського району потерпілий ОСОБА_11 помер.
?Протоколом огляду місця події від 08.04.2020 (т.1 а.п.207-210) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.211-221), де зафіксоване місце вчинення ДТП між авто «Mitsubishi» та скутером в районі с.Неморож, Звенигородського району.
?Протоколом огляду місця події від 08.04.2020 (т.1 а.п.222-223) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.224-227) по факту огляду трупа ОСОБА_11 в приміщенні Звенигородської ЦРЛ.
?Постановою про визнання речових доказів від 09.04.2020 (т.1 а.п.241), з якої вбачається, що автомобіль марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку визнані речовими доказами та залишені на зберіганні на спец майданчику Звенигородського ВП ГУПП в Черкаській області.
?Висновком експертизи №2/380 від 29.05.2020 (т.2 а.п.51-60) стверджується, що в первинний контакт вступала передня ліва частина автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме передній бампер, капот, переднє ліве крило та передня частина мопеда «Viper», без реєстраційного номерного знаку, а саме передня вилка, переднє колесо, кермо. Кут між повздовжніми вісями автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда «Viper», без реєстраційного номерного знаку знаходиться в межах близько 180 градусів +-5. Місце зіткнення автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда «Viper», без реєстраційного номерного знаку знаходиться в районі розташування подряпини асфальту, тобто на смузі руху мопеда.
?Висновком експертизи №4/326 від 01.06.2020 (т.2 а.п.63-69) стверджується, що до моменту ДТП деталі рульового керування, ходова частина, гальмівна система автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані.

?Висновком експертизи №4/327 від 02.06.2020 (т.2 а.п.72-76) стверджується, що до моменту ДТП деталі рульового керування, ходова частина, гальмівна система мопеда «Viper», без реєстраційного номерного знаку знаходилися в працездатному стані.

?Протоколом огляду транспортного засобу від 29.05.2020 (т.2 а.п.110-115) та фото таблицею до нього (т.2 а.п.116-124), з якого вбачається, що було оглянуто пошкоджений під час ДТП мопед «Viper», без реєстраційного номерного знаку.

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2020 (т.2 а.п.152-154) та план-схемами до нього (т.2 а.п.155, 156), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент в районі вчинення ДТП за участю свідка ОСОБА_14

?Висновком експертизи №4/356 від 03.07.2020 (т.2 а.п.170-174) стверджується, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був для забезпечення безпеки дорожнього руху діяти у відповідності до вимог п.10.1, 12.2, 12.6 ґ Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених у постанові слідчого вихідних даних водій мопеда «Viper», без реєстраційного номерного знаку ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Оскільки автомобіль «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 виїхав на смугу руху мопеда «Viper» без реєстраційного номерного знаку та створив небезпеку водію ОСОБА_11 , тому технічна можливість уникнути зіткнення у водія автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 полягала у виконанні вимог п. 10.1.Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалі, не мав. В діях водія автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України. Вирішення питання про наявність у водія мопеда «Viper» без реєстраційного номерного знаку ОСОБА_11 технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 втрачає сенс, так як зменшення швидкості та навіть повна зупинка мопеда «Viper» без реєстраційного номерного знаку не виключала можливості зіткнення з зустрічним автомобілем «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не був загальмований. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП був виїзд автомобіля «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 на смугу руху, яка призначена для зустрічного руху у момент, коли зменшення швидкості та навіть повна зупинка мопеда «Viper» без реєстраційного номерного знаку не виключала можливості зіткнення з зустрічним автомобілем Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не гальмувався та не зупинився.

?Висновком експертизи №05-9-02/62 від 09.04.2020 (т.2 а.п.177-179) стверджується, що причиною смерті ОСОБА_11 є травматична ампутація лівої нижньої кінцівки, що призвело до гострої крововтрати та ускладнилося геморагічним шоком.
?Показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 08.04.2020 до нього зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що він до нього приїде. Це було приблизно о 20 год. 15 хв.. Вони домовились зустрітись. Він чекав ОСОБА_12 , який приїхав приблизно о 20 год. 40 хв.. ОСОБА_12 привіз гроші та пляшку пива. Вони випили трохи пива і ОСОБА_12 сказав, що буде їхати бо втомився, а завтра на роботу. Коли ОСОБА_12 завів мопед то він здивувався, що на мопеді так гарно світить світло. ОСОБА_12 замінив нову лампочку, яка світила значно краще ніж у нього. ОСОБА_12 розвернувся і приблизно о 20 год. 55 хв. поїхав. Коли ОСОБА_12 поїхав, то вже було темно. А з ранку йому зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що сталося.
?Показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 08.04.2020 він разом з ОСОБА_18 на машині ОСОБА_19 їхали в с.Неморож. За кермом був ОСОБА_20 . Вони були тверезі. Їхали приблизно із швидкістю 90 км/год. Почули удар. Момент зіткнення він не бачив. Коли зупинилися та вийшли з машини то побачили мопед та чоловіка в якого з ноги текла кров. Мопед знаходився на узбіччі, а чоловік неподалік. ОСОБА_20 викликав швидку допомогу та дістав шлангу та почав надавати допомогу, перев`язав ногу. Приїхала швидка, працівники якої викликали поліцію. Чоловіка погрузили до машини швидкої допомоги та вона поїхала. Пізніше приїхали працівники поліції.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 ..

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При визначенні та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, активно сприяв розкриттю злочину та надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також повне відшкодування родині загиблого матеріальних та моральних збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується позитивно.
В судових дебатах прокурор ОСОБА_4 просила суд визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три ) роки, стягнути з обвинуваченого понесені процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні та вирішити долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 виступаючи в судових дебатах підтвердили факт повного відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 заявлених ним та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 позовних вимог за цивільним позовом щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Повідомили суд про відсутність у цивільних позивачів претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .. Щодо обрання та призначення обвинуваченому міри покарання заявили, що якщо суд за результатами розгляду справи дійде висновку не призначати обвинуваченому міри покарання пов`язаної з реальним позбавленням волі, то вони заперечувати не будуть. Також дані факти стверджуються і поданими потерпілим та цивільними позивачами до суду заявами.
Обвинувачений ОСОБА_3 виступаючи в судових дебатах та промовляючи останнє слово для захисту, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та в черговий раз вибачився перед сім`єю загиблого, зазначивши, що його дії є не умисними. Просив суд не позбавляти його волі.
Виступаючи в судових дебатах захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , не заперечуючи вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та доведеності її в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, просив суд при обрані та призначені покарання обвинуваченому врахувати всі наявні пом`якшуючі покарання обставини зокрема: щире каяття, добровільне відшкодування збитків, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, вчинення обвинуваченим злочину з необережності, а також те, що обвинувачений до приїзду слідчо-оперативної групи залишився на місці події. Також просив суд врахувати як пом`якшуючі покарання обставини молодий вік, стійкі соціальні зв`язки та виключно позитивні характеристики. А тому враховуючи всі наявні пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин просив суд обрати та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, тобто більш м`якого, ніж передбаченого законом без ізоляції від суспільства. А також просив суд при прийнятті рішення вирішити питання про зняття арешту з автомобіля марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути даний автомобіль обвинуваченому ОСОБА_3 ..

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, розуміння вчиненого та його молодий вік, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, повністю відшкодував родині загиблого матеріальні та моральні збитки, а також враховуючи думку потерпілого та цивільних позивачів у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому міру покарання у виді позбавлення волі з врахуванням вимог ст.69-1 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами на визначений судом строк та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів та надасть можливість останньому довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи положення ст.124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 9153 грн. 20 коп..

Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду в зв`язку з відмовою цивільних позивачів від позову, а провадження в цій частині закрити.

Відповідно до ст.174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.04.2020.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області передати обвинуваченому ОСОБА_3 , мопед марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку, що знаходиться на зберіганні на території Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області передати потерпілому ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому судом основного покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи.

Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу на даний час немає.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави отримувач: ГУК у Черкаській обл../тг.Черкаси/24060300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023759, код класифікації доходів бюджету: 24060300 витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 9153 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 20 коп..
Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду в зв`язку з відмовою цивільних позивачів від позову, а провадження в цій частині закрити.

Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.04.2020 з автомобіля марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 та з мопеда марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку, який перебував у користуванні ОСОБА_11 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області передати засудженому ОСОБА_3 ;

- мопед марки «Viper», без реєстраційного номерного знаку, що знаходиться на зберіганні на території Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області передати потерпілому ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1