Справа № 606/1190/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 13.04.2020 року відносно :
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружена, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2020 року близько 20 год.00 хв. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поблизу житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 усвідомлючи значення своїх дій, діючи умисно, цілеспрямовано, тримаючи в руках граблі нанесла ними три удари по верхніх кінцівках ОСОБА_5 , заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синця із садном на його тлі, лівого та садна правого передпліч, просторий синець посильній поверхні правої кисті, що поширюється на ділянку променево-зап`ясткового суглоба і на проксимальній (верхній ) відділи 4-го та 5-го пальців, де на його тлі садна, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, вказала, що між родиною обвинуваченої та потерпілою тривалий час неприязні відносини. Того дня, в квітні 2020 року, ближче вечора, ОСОБА_3 разом з свекрухою перебували на своєму городі. Через деякий час прийшла ОСОБА_8 , почала кричати, обзиватись нецензурними словами, знімати всі події на телефон. Для того, щоб припинити конфлікт, обвинувачена підійшла до потерпілої, хотіла її прогнати з свого господарства, при цьому нічого в руках не мала, не наносила жодних тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 почала тікати до свого господарства, зашпортнулася, внаслідок чого впала. Чи отримала під час падіння потерпіла тілесні ушкодження їй не відомо.
Не зважаючи на не визнання вини, винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого проступку підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 13 квітня 2020 року ближче вечора побачила дим біля належної її чоловікові старої хати, пішла подивитись. ОСОБА_9 та її свекруха розпалили вогонь, на що ОСОБА_8 зробила їм зауваження. Іванна мала в руках граблі, а її свекруха - вила. На зауваження вони не зреагували, навпаки, почали проявляти агресію, викрикувати, висловлюватись нецензурно, ображати. Всі події потерпіла знімала на телефон. Підбігла ОСОБА_10 , почала розмахувати вилами, гострою частиною зачепила ліву руку. Через невеликий проміжок часу підбігла ОСОБА_11 і граблями тричі вдарила потерпілу по руках, від чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_12 показала, що є сусідкою обвинуваченої та потерпілої, 13 квітня 2020 року знаходилась в себе на городі, бачила, що в цей час на своєму городі перебували ОСОБА_3 та її свекруха. Незадовго почула шум, зрозуміла, що якась сварка, чула голос ОСОБА_13 , самого конфлікту не бачили. Через деякий час ОСОБА_14 бігла, впала один раз біля межі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що в квітні 2020 року побачив дим, який виходив біля належної йому будівлі, дружина пішла подивитись. Чув крики. Через деякий час прийшла дружина і повідомила, що ОСОБА_11 з свекрухою її побили, бачив тілесні ушкодження на руках в дружини. Очевидцем самого конфлікту не був.
Свідок ОСОБА_16 показав, що 13 квітня 2020 року його дружина та мати знаходились на городі, він перебував неподалік. Враз, з`явилася ОСОБА_8 , зчинила сварку, при цьому спеціально все знімала на телефон. В руках його матері та дружини не було ніяких предметів. Іванна підійшла до потерпілої, з`ясувати в чому проблема, потерпіла почала тікати, двічі впала.
Відповідно до Висновку експерта № 331 від 14 квітня 2020 року, у ОСОБА_5 виявлено синець із садном на його тлі, лівого та садна правого передпліч, просторий синець посильній поверхні правої кисті, що поширюється на ділянку променево-зап`ясткового суглоба і на проксимальній (верхній ) відділи 4-го та 5-го пальців, де на його тлі садна, які утворились від дії тупих предметів близько однієї доби до експертного огляду та що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта № 386 від 20 травня 2020 року, виявлені у ОСОБА_5 синець із садном на його тлі, лівого та садна правого передпліч, просторий синець посильній поверхні правої кисті, що поширюється на ділянку променево-зап`ясткового суглоба і на проксимальній (верхній ) відділи 4-го та 5-го пальців, де на його тлі садна, які утворились від дії тупих предметів. Зважаючи на вид, кількість та розташування виявлених у ОСОБА_8 ушкоджень, вони не властиві для утворення внаслідок падіння на площині ( з висоти власного росту) в тому числі і падінні передньою поверхнею тіла та контактуванні із ґрунтовим покриттям із зеленим насадженням трави та мокрим гіллям.
Суд приймає до уваги дані зафіксовані в протоколі слідчого експерименту від 28 квітня 2020 року, щодо місця вчинення кримінального правопорушення, з якого слідує, що кримінальний проступок вчинено по вул. Кут в с. Кровинка Теребовлянського району Тернопільської області.
Судом оглянуто в засіданні відеозапис, який зроблено потерпілою та долучено в ході досудового розслідування, з якого вбачається, що між обвинуваченою, її свекрухою з однієї сторони та потерпілою з іншої сторони відбувається словесний конфлікт, обвинувачена тримає в руках предмет, який ззовні схожий на граблі, в ході конфлікту, обвинувачена з цим предметом підходить до потерпілої та наносить три удари.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Суд не приймає до уваги покази обвинуваченої надані в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту від 28.04.2020 року про те, що вона не мала будь якого предметі в руках, а тілесні ушкодження потерпіла отримала під час падіння, оскільки вказані свідчення спростовуються висновком експерта № 386, в якому вказано, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 не властиві для утворення внаслідок падіння на площині ( з висоти власного росту) в тому числі і падінні передньою поверхнею тіла та контактуванні із ґрунтовим покриттям із зеленим насадженням трави та мокрим гіллям, а також оглянутим відеозаписом, з якого слідує, що обвинувачена тримає в руках предмет схожий на граблі, підходить до потерпілої та наносить ним три удари.
Також суд критично сприймає покази свідка ОСОБА_16 про те, що в обвинуваченої не було в руках ніяких предметів і вона не завдавала ними ударів потерпілій, а остання могла отримати тілесні ушкодження коли падала, так як свідок є чоловіком обвинуваченої, його покази спрямовані на уникнення відповідальності дружиною, яка перебуває в стані вагітності. Ці покази є неспроможними та спростовуються висновком експерта та оглянутим відео.
Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість поза розумним сумнівом ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особу винної, яка раніше в силу ст. 89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих та помякшуючих обставин, позицію потерпілих та прокурора, перебування обвинуваченої в стані вагітності, а тому покарання їй слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити порядку ст. 100 КПК.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373. 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ диск із вмістом відеозаписів зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1