Справа № 308/8568/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000979 від 26 серпня 2020 року заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні № 0000979 - заступник начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26 серпня 2020 року близько 14.00 години, ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на проїжджій частині дороги, неподалік будинку № 9, що розташовується за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Руські Комарівці, вулиця Партизанська, з корисливим мотивом, перекрили рух транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «2105», червоного кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого, через незачинені водійські двері, витягнули останнього з вище вказаного транспортного засобу.

В подальшому продовжуючи свій злочинний намір, 26 серпня 2020 року близько 14.00 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на проїжджій частині дороги, неподалік будинку № 9, що розташовується за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Руські Комарівці, вулиця Партизанська, з корисливим мотивом, сіли до салону транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «2105», червоного кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,, належний потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та заволоділи ним.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий в клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

1)документи:

-протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.08.2020;

-протоколом огляду місця події від 26.08.2020;

-висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи № 13/148 від 10.09.2020;

2)показання:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.08.2020;;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.09.2020.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.09.2020;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.09.2020;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.09.2020;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.08.2020;

3)речові докази:

-автомобіль марки «ВАЗ», модель «2105», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заступник начальника СВ в клопотанні зазначає, що відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Поза тим, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на таке.

Так, необхідно звернути увагу, що одним із завдань кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

У контексті наведеного необхідно зазначити, що у вказаному кримінальному провадженні наявна особа, яка за попередньою змовою з іншими особами, незаконно заволоділа транспортним засобом ОСОБА_5 , статус якої в кримінальному провадженні наразі невстановлений. Враховуючи те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе шляхом надання порад, вказівок, усуненням перешкод та іншим чином сприяти неможливістю встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, перешкоджаючи у такий спосіб кримінальному провадженню.

На думку сторони обвинувачення, з урахуванням сукупності обставин, наведених вище, а саме тяжкості кримінального правопорушення, способу його вчинення, наслідків, яке воно потягло, суворості можливого покарання, наявності кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт буде недостатнім, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 не досягне мети застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати помешкання в нічний період доби. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження № 0000979 від 26.08.2020 року, підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 345 КК України.

26 вересня 2020 року стороною обвинувачення, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено п окарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якої 26 вересня 2020 року, йому вручена . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретно-го злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який не одружений, раніше не судимий, офіційно не працює та про обґрунтованість наявності таких ризиків як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.
Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого, свідків та інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, які ще не допитані в кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до двох місяців без застосування засобу електронного контролю із забороною покидати місце проживання в нічний період доби із 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000979 від 26 серпня 2020 року заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю в нічний час доби, заборонивши ОСОБА_5 покидати місце проживання АДРЕСА_1 , в період з 23.00 год. по 07.00 год. на строк два місяця.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;

- не залишати місце постійного фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 23:00 години по 07:00 годину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 12.10.2020 року о 14 год. 55 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1