ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/2989/20 (1-кс/628/1223/20) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2102/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного - ОСОБА_9 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001551 від 08.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001551 від 08.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Згідно ухвали застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Встановлено строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання ОСОБА_9 .
Визначено заставу, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 273 260, 00грн. (двісті сімдесят три тисячі двісті шістдесят тисяч гривень) у разі внесення якої підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на 2 (два) місяці, тобто до 12.01.2021 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; не спілкуватися з потерпілою ОСОБА_13 та свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги. В своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 12.11.2020 в частині обрання підозрюваному ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави скасувати. В решті ухвалу слідчого судді в частині обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін. В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 міститься вимога про скасування ухвали слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2020 та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу прокурор зазначає, що задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції проігнорувавши положення ч.4 ст. 183 КПК України, керуючись ч.3 ст. 183 КПК України, визначив останньому розмір застави у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 273 260грн. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, обставинам вчиненого злочину та особи підозрюваного, тягне за собою ризик до переховування підозрюваного від суду та органів досудового розслідування та як наслідок підлягає скасуванню в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки вказане рішення не може слугувати завданням кримінального провадження, визначеним у ч.2 КПК України, а саме захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 орган досудового розслідування посилався на наявність доказів у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Однак докази, які були було додано органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в жодному разі не можна вважати такими, які свідчили про вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Зазначає, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, а саме має родину: дружину та двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, має постійне місце проживання в м. Харкові, Крім того, ОСОБА_9 офіційно працевлаштований, працює єгерем ТОВ «СМРГ, має виключно позитивні характеристики за місцем роботи і проживання, є особою раніше не судимою. Жодних компрометуючих матеріалів щодо репутації підозрюваного органом досудового розслідування не добуто. Стверджує, що до ОСОБА_9 раніше будь-які запобіжні заходи не застосовувались та жодних повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не оголошувалось. Також зазначає, що підозрюваним ОСОБА_9 одразу ж після того, як він дізнався про наявність поранення у потерпілої ОСОБА_13 було вжито негайних заходів щодо якнайшвидшого доставлення потерпілої до закладу охорони здоров`я, на місці надав матеріальну допомогу для закупівлі необхідних на той час медичних препаратів та матеріалів і на цей час ним вживаються заходи щодо направлення засобами поштового переказу грошових коштів потерпілій на її лікування. Вважає, що у цьому кримінальному провадженні відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги свої апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , а також підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, а також пояснення представника потерпілої-адвоката ОСОБА_10 , який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечував проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ Куп`янського ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001551 від 08.11.2020 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 115 КК України.
11.11.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15- ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
10.11.2020 слідчий ОСОБА_12 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_12 посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зважуючи на те, що ОСОБА_18 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_13 та свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , яким вже раніше, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 пропонував грошову винагороду за дачу неправдивих показань, які допомогли б йому уникнути кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення, а також свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які являються його близькими знайомими та безпосередніми свідками події; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без обрання розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства. Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місць події від 08.11.2020 та вилученими під час проведення оглядів речовими доказами; показаннями потерпілої та свідків; протоколом огляду місця події від 10.11.2020 та вилученими під час проведення оглядів речовими доказами; копією медичної документації та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено частково.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 , слідчий суддя слушно зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 , сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований єгерем ТОВ «СМРГ «Мрія», має міцні соціальні зв`язки.
Разом з цим, слідчий суддя, враховуючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявних доказів щодо причетності ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_9 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Як зазначено в п.111-112 рішення Європейського суду з прав людини «Белеветський проти Росії» (№ 72967/01 від 01.03.2007 року), обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних підстав) для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.
В Рішенні Європейського суду з прав людини «Александер Макаров проти Росії» (№15217/07 від 12.03.2007 року) вказано, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
В Рішенні Європейського суду з прав людини « Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006 року) посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги лише тяжкість злочину.
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який підозрюється закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство). Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та за кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу, згідно чинного КПК України не виключається.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових та фактичних підстав стосовно їх задоволення. При цьому, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що відповідно до вимог ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування будь-яких запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційна скарга не містить відомостей на підтвердження доводів прокурора щодо неефективності застосування або недосягнення мети обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Більш того, враховуючи дату постановлення оскаржуваної ухвали та по день її апеляційного перегляду, відсутні відомості щодо порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, не надано таких відомостей і прокурором під час апеляційного перегляду.

Незгода прокурора з судовим рішенням є безпідставною, оскільки норми ч.4 ст. 183 КПК не мають імперативної вказівки законодавця щодо неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Натомість норма ч.4 цієї статті містить вказівку про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Тобто зі змісту цієї норми вбачається вказівка законодавця не про обов`язок суду, а про його право на власний розсуд вирішувати подібні питання.
Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції .
Суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст.177-178, ч.ч.3,4 ст.183 КПК України, обґрунтовано у своїй ухвалі (арк.105-110) дійшов висновку щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яке у разі її сплати стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що обумовлено правовими наслідками, передбаченими ч.ч.8 та 10 ст.182 КПК України, а покладення на нього додаткових обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; не спілкуватися з потерпілою ОСОБА_13 та свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вочевидь сукупність таких заходів,забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Під час апеляційного розгляду прокурор зазначив про те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали і до теперішнього часу не має зафіксованих випадків з боку досудового розслідування порушення ОСОБА_9 його процесуальних обов`язків або вчинення інших правопорушень.
Крім того, колегія суддів враховує відомості про особу підозрюваного, згідно відомостей клопотання слідчого та досудового провадження, який не має непогашених судимостей, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи та позитивну характеристику, що є додатковими запобіжниками, які свідчать про доцільність та можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка в такому випадку є ефективною для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неефективності обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, що свідчить про неможливість задоволення його апеляційних вимог.

Разом з цим, слідчий суддя суду першої інстанції у чіткій відповідності визначив розмір застави у межах розміру, визначеного п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, що з урахуванням майнового стану підозрюваного є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність у цьому кримінальному провадженні доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний, неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, в тому числі з урахуванням суб`єктивного ставлення винної особи до характеру та мотивів своїх дій.
У судовому засіданні апеляційної інстанції захисником підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_7 надано для долучення до матеріалів провадження пояснення громадян ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28 , з яких вбачається, що ОСОБА_9 здійснював доброчинну матеріальну допомогу особам, які її потребували, а саме на лікування хворим.
Разом з цим захисником надано копії квитанцій, які свідчать, що ОСОБА_9 вживаються заходи щодо добровільного та своєчасного відшкодування шкоди потерпілій, а саме шляхом направлення засобами поштового переказу грошових коштів потерпілій ОСОБА_13 на її лікування, що не оспорювалося представником потерпілої.
Також колегія судді не ставить під сумнів надані захисником позитивні характеристики на ОСОБА_9 з місця роботи ТОВ СМРГ «Мрія» та громадської організації «Федерація квадроспорту України».
Колегія суддів бере до уваги відомості про те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, а саме має родину: дружину та двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, має постійне місце проживання в м. Харкові, офіційно працевлаштований, працює єгерем ТОВ «СМРГ, має виключно позитивні характеристики за місцем роботи і проживання, є особою раніше не судимою, однак ці твердження не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,4,5 ч.1ст. 177 КПК України запобігти яким, в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом заставою.
За таких обставин, у колегії суддів немає правових та фактичних підстав задовольнити апеляційні вимоги прокурора щодо скасування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та захисника щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому колегія суддів виходить з того, що розмір застави, визначений судом першої інстанції, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується, оскільки він заперечує можливість застосування судом такого виду альтернативного запобіжного заходу.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг прокурора та захисника.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, ст. 407 ч.3 п.1, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді