Справа № 645/7708/19
Провадження № 1-в/645/22/21
У Х В А Л А
іменем України

26 січня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,засудженого 03.04.2020 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ:

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 3 квітня 2020 року засудженоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи. Також додатково покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2020 року приведено вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.04.2020 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК Українидо покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 обґрунтовуючи тим, що засуджений порушив обов`язки, покладені на нього вироком суду відповідно до ст. 76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подання не підтримала.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, засуджений у судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши прокурора, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст. 164 Кримінально-виконавчого Кодексу України, кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, вносить подання органу Національної поліції щодо здійснення приводу засуджених, організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких не відоме, надсилає матеріали до органів Національної поліції для оголошення у розшук таких засуджених .

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України: 1. У разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. 2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. 3. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. 4. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. 5. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. 6. Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством .

В даному випадку, вищезазначеними нормами детально регламентовані дії органу пробації у випадку ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом. До таких дій віднесено затримання засудженого і конвоювання його органом національної поліції.

Згідно п.п.5.2, 5.3 Розділу VІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560 якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п. 5.2). Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (п. 5.3).

Дані про те, що засуджений отримував застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, - в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК Українисуд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами подання не доведено факт умисного ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Згідно зіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного подання відносно засудженого, поведінку якого не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки останній до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність ознак ухилення засудженого від відбування покарання. В матеріалах справи відсутні докази, які б поза достатнім сумнівом вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.04.2020 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік - відмовити.

Особову справу № 50/2020 засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -