єдиний унікальний номер справи 546/904/20
номер провадження 1-кп/546/9/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Решетилівка кримінальне провадження за № 0000038, відомості про яке 31.01.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, не інваліда, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.09.2019 Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

30 січня 2020 року, близько 23 год., ОСОБА_6 відпочивав у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою АДРЕСА_3 , разом із співмешканкою - потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій святкували День народження.

Під час відпочинку ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком лівої руки наніс один удар ОСОБА_7 в область голови справа (в область правого вуха), у результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на таксі поїхали додому за місцем їхнього спільного проживання у АДРЕСА_2 .

Приїхавши додому, 30.01.2020, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_6 зайшов до приміщення будинку, де безпричинно, умисно, знову руками, стиснутими в кулаки, розпочав наносити удари ОСОБА_7 в область голови, від чого потерпіла ОСОБА_7 втекла до матері ОСОБА_8 у приміщення літньої кухні, яка розташовано на подвір`ї їхнього ж господарства.

31.01.2020, близько 02 год., ОСОБА_6 , почав стукати у двері до приміщення літньої кухні, у якій знаходилися ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та малолітні діти. Коли його не впустили до приміщення літньої кухні, ОСОБА_6 , через вікно, проник до приміщення літньої кухні господарства за місцем проживання у АДРЕСА_2 , де руками, стиснутими в кулаки та ногами у взутті, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав наносити удари в область голови та кінцівкам ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якою мав неприязні відносини, чим наніс їй фізичний біль та тілесні ушкодження. Його співмешканка ОСОБА_7 , побачивши факт нанесення тілесних ушкоджень матері, стала заспокоювати ОСОБА_6 .. У відповідь, не реагуючи на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинити побиття, ОСОБА_6 руками, стиснутими в кулаки та ногами у взутті, умисно, наніс удари ОСОБА_7 в область голови, кінцівок та спини, чим заподіяв їй фізичний біль та тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 , протягом часу із 23 год. 30.01.2020 по 02 год. 31.01.2020, заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 24 від 07.02.2020, тілесні ушкодження у вигляді:

а) садна в завушній області справа, синця в області проекції правої вилиці з захватом навколоочної області справа та переходом на область правої щоки, синця в області червоної кайми верхньої губи по центру, синця в області підборіддя, садна в області проекції вище лівої лопатки, синця в області середньої третини правого передпліччя по задній поверхні, синця в області проекції правого зап`ястя по задній поверхні, садна в області середньої третини лівого передпліччя по задній поверхні, які утворилися в результаті дії тупих предметів, що діяли у вищевказані області не менше восьми разів, і у своїй сукупності, як і окремо, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

б) гематоми в навколоочній області зліва, крововиливів темно-червоного кольору в білочну оболонку лівого ока, які могли утворитися одномиттєво, в результаті дії тупого предмету, який діяв в дану область не менше одного разу, можуть розглядатися лише у сукупності і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, ОСОБА_6 , 31.01.2020, близько 02 год., заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 07.02.2020, тілесні ушкодження у вигляді:

а) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми в області лоба по центру з переходом на область міжбрів`я, гематоми в лобно-скроневій області справа, підшкірні натьоки крові в області нижніх повік правого та лівого ока, крововиливів в зовнішній частині білочної оболонки правого та лівого ока, групи гематом, які зливаються між собою в тім`яній області справа з переходом на область правої щоки, завушну область справа та область передньо-зовнішньої поверхні шиї справа, рани в тім`яній області зліва, гематоми в тім`яній області зліва, гематоми в завушній області зліва, які утворилися в результаті дії тупих предметів, які діяли у вищевказані області не менше 6 разів, можуть розглядатися лише у сукупності, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

б) групи гематом, що зливаються між собою в області середньої третини правого передпліччя по передньо-зовнішньо-задній поверхням з переходом на передньо-зовнішньо-задню поверхню правого зап`ястя та зовнішньо-задню поверхню правої кисті, гематоми в області середньої третини лівого передпліччя по внутрішній поверхні, гематоми в області лівого п`ястя по задній поверхні, які утворилися в результаті дії тупих предметів, які діяли у вищевказані області більше 3 разів, і у своїй сукупності, як і окремо, за степенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та які могли утворитися у результаті захисту від нападаючого.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисним діями завдав потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Окрім цього, 24 вересня 2020 року, близько 20 год. 10 хв., ОСОБА_6 перебував разом із своєю донькою, неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу магазину «Овочі», розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де між ними виникла сварка, на ґрунті якої у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, долонею руки, наніс два удари в область обличчя зліва ОСОБА_4 , чим заподіяв їй відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 130 від 25.09.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в області проекції лівої вилиці з переходом на область лівої щоки, крововилив в область слизової нижньої губи зліва в проекції 2-го нижнього зуба зліва, крововилив в слизову верхньої губи справа в проекції 3-го верхнього зуба справа, які утворились в результаті дії тупих предметів, які діяли в дані області не менше двох разів. Дані ушкодження утворились в строк та при обставинах, вказаних вище, і у своїй сукупності, як і окремо, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисним діями завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судове засідання з`явилися прокурор, неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 , її законний представник ОСОБА_5 та обвинувачений.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, у яких просять розглянути кримінальне провадження за їх відсутності, при винесенні покарання просять суворо не карати. Окрім цього, зазначають, що не оспорюють обставин кримінального правопорушення та їх зміст розуміють, попереджені про обмеження права на оскарження судового рішення у разі розгляду справи в скороченому порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснили, що неповнолітня пробачила батькові, претензій до нього не мають, відносини на даний час налагоджені, просили не призначати суворе покарання.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 , а також потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 погодилися з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що події, а також час, місце та спосіб скоєння ним кожного із кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, викладені вірно, відповідають дійсності та він їх в повному обсязі підтверджує. Пояснив, що в період часу з 23 год. 30.01.2020 по 02.год. 31.01.2020 у нього виник конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , а в подальшому з її матір`ю ОСОБА_8 , в ході якого ним було нанесено їм тілесні ушкодження в обсязі, що відповідають викладеному в обвинувальному акті. При цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, пояснив, що 24.09.2020 близько 20 год. 10 хв. між ним та його неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 виникла сварка біля магазину, в ході якої він долонею руки наніс їй два удари в обличчя. В судовому засіданні щиро розкаявся у скоєному, зазначив, що йому соромно за вчинені дії, з потерпілими він примирився та вони до нього не мають претензій, запевнив суд, що більше подібне не повториться, просив суворо не карати.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 125 КК України, які відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним законом віднесено до кримінальних проступків, доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий.

Згідно з довідкою КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської районної ради Полтавської області» ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристики, виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, ОСОБА_6 у 2017 році відбував покарання у вигляді громадських робіт, депутатом міської ради не являється.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України, віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одне із кримінальних правопорушень вчинив щодо своєї неповнолітньої дитини, характеризуючі негативні ознаки відсутні, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 66 КК України судом визнається щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається: вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаявся у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику особи обвинуваченого, думку потерпілих, висловлену як у письмових заявах та і в суді, які при вирішенні питання призначення покарання просили не призначати суворе покарання, думку прокурора, який просив призначити покарання не пов`язане із реальним його відбуттям, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт та у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням правил, визначених у ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , думку потерпілих, які просили не призначати суворе покарання, думку прокурора, який просив призначити остаточне покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення статті 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 1 (один) року обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 1 (один) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1