Справа № 524/5812/20
Провадження № 1-кп/524/477/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України):

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000496 від 03.09.2020 за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

11.06.2020 року біля 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», розташованого за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, буд. 18, де на одному із прилавку помітив ложки столові з позолоченим орнаментом. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме столових ложок із позолоченим орнаментом в кількості 37 шт.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, таємно, взяв з прилавка столові ложки з позолоченим орнаментом в кількості 37 шт., вартістю 10 грн. за одну ложку, на загальну суму суму 370 грн. 00 коп., та поклав до рукава куртки.

Після чого, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за товар, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_8 » матеріальної шкоди на суму 370 грн. 00 коп.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як кримінальний проступок, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Потерпіла ОСОБА_9 , також не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, що вбачається з ії письмової заяви.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття, та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст.. 89 КК КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 14.05.2009 року з діагнозом синдром залежності від опіатів, не працює .

Призначаючи покарання, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Речові докази оптичний диск CD R з копіями відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані в магазині «Аврора» за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази по справі - оптичний диск CD R з копіями відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані в магазині «Аврора» за адресою місто Кременчук проспект Лесі Українки, буд. 18, відповідно до ст. 100 КПК України залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з отримання копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1