Справа № 331/4277/17
Провадження № 1-кс/331/314/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритомусудовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , який є головуючим суддею у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В обґрунтування заяви про відвід обвинуваченого ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні судді ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/331/159/2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Обвинувачений зазначає , що має сумніві щодо неупередженості судді ОСОБА_4 , при розгляді відносно нього кримінального провадження, а саме з тих підстав, що головуючий суддя ОСОБА_4 в судовому засідання при розгляді кримінального провадження відносно нього ніколи не запитувала, чи є в нього відводи, клопотання (заяви), чим позбавляла його право доступу до правосуддя, також. йому було відмовлено у задоволенні клопотання про роз`яснення рішення з незрозумілих підстав, які суперечать закону. Вважає, що суддя ОСОБА_4 є упередженою щодо розгляду кримінального провадження відносно нього та має сумніви щодо безсторонності судді.

Від судді ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона зазначила, що відвід у кримінальному провадженні обвинуваченим заявлено безпідставно та просила провести розгляд заяви про відвід без її участі.

Від захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75, ч. 2 ст. 80 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; з означеної підстави йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Слідчий суддя зазначає, що головна мета відводу (самовідводу) - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. То ж слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

-«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою, вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

-«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, має бути доведено наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи тощо).

Як вбачається зі змісту заяви, по суті обвинувачений не погоджується з процесуальними діями (рішеннями) судді під час розгляду кримінального провадження, що жодним чином не свідчить про упередженість судді та про наявність обґрунтованих сумнівів у його безсторонності у розгляді кримінального провадження.

Таким чином, презумпція неупередженості судді не спростована.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

11.02.2021