ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 10 грудня 2020 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи свою сторінку облікового запису « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 » (http://vk.com), 27.10.2019, більш точний час не встановлено, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи свій системний блок чорного кольору без бокових кришок з нанесеним на лицевому боці маркуванням «Logic Power» (в якому встановлено накопичувані: НЖМД Seagate, серійний номер 5YD1GGRL, ємністю 1500Гб; твердотільний накопичувач Kingston, серійний номер 50026B723B08B3F2, ємністю 120Гб; твердотільний накопичувач Patriot, модель PBU480GS25SSDR, ємністю 480 Гб), а також наявне на вказаному вище технічному засобі програмне забезпечення, призначене для входу до мережі Інтернет, зокрема до соціальної мережі «ВКонтакте» (http://vk.com), переслідуючи мету щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в інтернет-спільноті «Днепропетровская народная республика ДпНР» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до публікації « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розмістив коментар наступного змісту: «Вот с таким сбродом приходится жить под одной крышей, а могли бы в России, где порядок и нет фашизма. Днепропетровск должен быть в составе великой России еще в 2014 году! Так что не разводим балаган, всему свое время. Днепропетровск за Россию, вставай на защиту!!», який, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення, містить заклик до мешканців м.Дніпра та Дніпропетровської області підніматися на звільнення Дніпропетровської області та інших регіонів країни від «української хунти», оскільки Дніпропетровськ - це російське місто, і чим раніше це зрозуміють українці, тим швидше Дніпро та інші регіони України стануть єдиною країною у складі Росії, де порядок і не має фашизму.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на здійснення публічних закликів до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи свою сторінку облікового запису « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 » і ІНФОРМАЦІЯ_5 ), 23.02.2020, більш точний час не встановлено, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи свій системний блок чорного кольору без бокових кришок з нанесеним на лицевому боці маркуванням «Logic Power» (в якому встановлено накопичувані: НЖМД Seagate, серійний номер 5YD1GGRL, ємністю 1500 Гб; твердотільний накопичувач Kingston, серійний номер 50026B723B08B3F2, ємністю 120 Гб; твердотільний накопичувач Patriot, модель PBU480GS25SSDR, ємністю 480 Гб), а також наявне на вказаному вище технічному засобі програмне забезпечення, призначене для входу до мережі Інтернет, зокрема до соціальної мережі «ВКонтакте» (http://vk.com), переслідуючи мету щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в інтернет-спільноті «Днепропетровская народная республика ДпНР» (https://vk.com/dnepmarrepublic) до фотоматеріалу в спільності «Почему левый берег Днепра не Украина, а Малороссия? ДА ПОТОМУ - ЧТО!», розмістив коментар наступного змісту: «Я полностью согласен с Солнца Светь!!!!!! Украинские фашисты только этого не понимают. Днепропетровск - это русский город, мы едины с Российской Федерацией!! Мы должны подниматься на освобождение нашей родины и бороться за освобождение Днепропетровской области и других регионов от украинской хунты. Быстрее мы это поймем и поднимемся, тем быстрей станем единой страной в составе России!!», який, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення, містить заклик до мешканців м. Дніпра та Дніпропетровської області підніматися на звільнення Дніпропетровської області та інших регіонів країни від «української хунти», оскільки Дніпропетровськ - це російське місто, і чим раніше це зрозуміють українці, тим швидше Дніпро та інші регіони України стануть єдиною країною у складі Росії, де порядок і не має фашизму.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та 23.02.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що вищевказані коментарі адресовані мешканцям Дніпра та Дніпропетровської області, а також, що до них мають доступ необмежене коло осіб-користувачів соціальної мережі «ВКонтакте» (http://vk.com), здійснив публічні заклики до вчинення умисних дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, якою визначено, що питання про зміну території вирішуються виключно на всеукраїнському референдумі, який призначається Верховною Радою України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у здійсненні публічних закликів до вчинення умисних дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, кваліфікуються за ч.1 ст.110 КК України.

18 січня 2021 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.110 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Також, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст.75 КК України, сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Сторонами узгоджено, що відповідно до вимог ст.76 КК України, на обвинуваченого ОСОБА_4 судом покладаються наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначв, що вона відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України.

ОСОБА_4 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, від якого потерпілих немає.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 були роз`яснені та йому зрозумілі.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 та ст.124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 січня 2021 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення під час досудового розслідування експерта, у загальному розмірі 9937,48 грн., а саме: за проведення Харківським НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення № 13791 від 25.08.2020 в сумі 4707,72 грн.; за проведення ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області судово-технічної експертизи №202 від 24.11.2020 в сумі 5229,76 грн.

Речові докази: накопичувач інформації (жорсткий диск) прямокутної форми №OA75655DA4724- М1Е216РТОВ в кількості 1 шт.; телефон марки «SAMSUNG» комбінованого чорно-сірого кольору S/N R51HBODPJPM, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в кількості 1 шт.; телефон марки «Soni Ericsson» сірого кольору S/N НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 в кількості 1 шт.; телефон марки «Soni Ericsson» чорного кольору S/N НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 - НОМЕР_7 в кількості 1 шт.; блокнот із написом «skylines», який містить рукописні записи виконані ОСОБА_4 в кількості 1 шт.; системний блок чорного кольору без бокових кришок, яким користується ОСОБА_4 особисто в кількості 1шт. повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1