Справа № 740/5447/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/393/20
Категорія - ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001073 від 18.08.2019 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок колегії суддів Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малишеве Чернобильського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком колегії суддів Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 18 серпня 2019 року, тобто з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 21 серпня 2019 року на майно, ухвалено скасувати після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 11 648 грн. 68 коп. за залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 17 серпня 2019 року в період часу з 20.00 години до 24.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи її настання, використовуючи сокиру, умисно наніс потерпілій біля 15-20 травмуючих дій, що призвели до виникнення в останньої сполученої травми із залученням кількох ділянок тіла, а саме: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого скалкоподібного перелому кісток склепіння черепу з удавлюванням уламків у порожнину черепа, масивного внутрішньо-черепного крововиливу (субдурального, субарахноїдального та внутрішньо-шлуночкового крововиливів) сумарним об`ємом біля 80 мл крові; травми речовини мозку у проекції вищевказаного перелому у вигляді дефекту його речовини розмірами 11,0 x 1,0 см із заминанням до середини лінійної форми, що займає частково лобно-скроневу ділянку зліва, глибиною до шлуночка, з проникненням у нього; розриву твердої мозкової оболонки; рубаної рани м`яких тканин волосистої частини голови в проекції лівої скронево-лобно-тім`яної ділянок із масивними крововиливами у м`які тканини; перелому кісток носу; синців обличчя (обидві параорбітальні ділянки зі сполученням на переніссі); свіжих травматичних видалень зубів; рани верхньої губи; рани мочки лівого вуха; синця мочки правого вуха; відкритої рубаної рани органів шиї у вигляді проникаючого ушкодження з дефектом трахеї, рубаної рани шкіри та м`яких тканин передньої поверхні шиї, численними лінійними насічками на шкірі шиї та на самій трахеї. При цьому, усвідомлюючи, що завдає потерпілій особливих фізичних страждань, ОСОБА_8 із метою приглушення криків ОСОБА_10 засунув останній у верхні дихальні шляхи кляп у вигляді ганчірки.

Заподіяння ОСОБА_8 вищевказаної сполученої травми ОСОБА_10 із залученням кількох ділянок тіла призвело до масивної крововтрати, що стала безпосередньою причиною смерті потерпілої, яка померла на місці події 17 серпня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у умисному вбивстві, вчиненому з особливою жорстокістю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Звертаючись з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 захисник ОСОБА_7 , не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить змінити вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.02.2020 та пом`якшити призначене покарання, яке на думку апелянта, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Автор скарги просить врахувати, що його підзахисний надавав правдиві показання, співпрацював з органами досудового розслідування, допомагав розкриттю правопорушення. Крім того, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та щиро розкаявся в судовому засіданні. При цьому захисник звертає увагу, що обвинувачений та потерпіла вели спільне господарство і часто між ними виникали лайки саме через поведінку потерпілої, що стало не виключенням і в даному випадку, а тому переконує адвокат, саме потерпіла спонукала ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку і доводи апеляційної скарги, аргументи захисника на підтримку поданої ним скарги, позицію обвинуваченого, що висловився з проханням задовольнити апеляційну скаргу захисника, прокурора, який повністю заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначеного покарання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено з дотриманням положень ст. 65, 66, 67 КК України. З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є відповідно ст. 12 КК України особливо тяжким злочином, особи обвинуваченого та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції не встановлено. Суд не визнав такою, що пом`якшує покарання обставиною визнання вини, оскільки обвинувачений в судовому засіданні своїми показаннями фактично просто висловився про те, що він визнає свою вину, а щодо вчинення ним дій відносно ОСОБА_10 , результатом яких стала смерть потерпілої, обвинувачений в судовому засіданні будь-яких показань не дав, а тому на думку апеляційного суду вірними є висновки місцевого суду про те, що зайнята обвинуваченим позиція вказує лише про його намагання таким чином покращити своє становище. За цих підстав твердження сторони захисту про наявність щирого каяття є необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів цілком розділяє висновок місцевого суду про те, що вчинення злочину не було викликано протиправною поведінкою потерпілої, оскільки відповідно до встановлених в засіданні суду першої інстанції показань свідків, вона не була конфліктною людиною. Настання смерті ОСОБА_10 охоплювалось умислом ОСОБА_8 , адже будь-якої медичної допомоги після спричинених тілесних ушкоджень він не надав. Більше того, апеляційний суд звертає увагу на такі деталі злочину, що були охоплені єдиним умислом, як наявність кляпу в роті потерпілої та кількість спричинених поранень, їх локалізацію та знаряддя злочину, механізм вчинення цих дій, що беззаперечно свідчить про особливі фізичні страждання потерпілої, тобто є вбивством, вчиненим з особливою жорстокістю.

Окрему увагу апеляційний суд також звертає на особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку і лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, та беручи до уваги обставини вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство з особливою жорстокістю, що свідчить про підвищену небезпеку особи для суспільства, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність двох обставин, які його обтяжують, тому вважає призначене покарання обґрунтованим, індивідуалізованим, та таким, що гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Посилання захисника про наявність ряду пом`якшуючих обставин були перевірені апеляційним судом, проте встановлені вони не були, інші покликання адвоката щодо особи обвинуваченого були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначені обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону за якою його визнано винним.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави, передбачені ст.409 КПК України, для зміни вироку, з наведених апелянтом мотивів, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Порушення норм матеріального чи кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статями 404, 405, 407, 418, 419, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4