Справа № 632/1664/20
провадження № 1-кп/632/140/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кіптівка Первомайського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000406 від 09 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

яким висунуто обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000406 від 09 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яким висунуто обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватись від суду, оскільки розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, у тому числі шляхом виїзду за межі району, області, враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, а також спосіб життя, який веде обвинувачений (не має постійного місця проживання, мешкає де доведеться, не працює, не має джерел для існування). Потерпіла та свідки проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, що свідчить про наявність ризику впливу обвинуваченим на учасників кримінального провадження, зокрема шляхом фізичного чи психологічного тиску. Наявність ризику передбаченого п. 5. ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення) то його існування, на думку прокурора, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 у минулому неодноразово засуджувався, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, та через незначний проміжок часу після відбуття покарання у виді позбавлення волі, йому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину - розбою. На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив застосувати щодо нього інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зазначивши що від органів досудового розслідування не переховувався і не має наміру переховуватися у майбутньому, також не має наміру незаконно впливати на потерпілу і свідка та вчиняти кримінальні правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду вважала, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам. Заявила клопотання про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 від органів досудового розслідування не переховувався і не має наміру переховуватися у майбутньому, також не має наміру незаконно впливати на потерпілу і свідка та вчиняти кримінальні правопорушення, має місце проживання. Має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у минулому мав інвалідність.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд доходить подальшого висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 07 листопада 2020 року, включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали зокрема достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання щодо продовження існування ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Отже, надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від суду), суд бере до уваги, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, оскільки реальна загроза покарання у вигляді позбавлення волі може спонукати людину, вживати всі можливі заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання, зокрема, за місцем реєстрації обвинувачений фактично не проживав з 2015 року, оскільки у будинку за місцем реєстрації проживає мати його колишньої дружини, розлучений, його неповнолітня дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, обвинувачений останній раз спілкувався з дитиною у 2015 році. Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений до арешту офіційно ніде не працював, не мав джерел доходу, проживав у орендованому житлі у м. Первомайський, що у сукупності, свідчить про обґрунтованість наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, обґрунтовується тим, що на сьогодні судом потерпіла та свідки не допитані, а тому є певна ступень ймовірності того, що обвинувачений може чинити тиск та незаконний вплив на потерпілу та свідків, з метою уникнути кримінальної відповідальності .

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений неодноразово засуджувався, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, та через незначний проміжок часу після відбуття покарання у виді позбавлення волі, йому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину розбою.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку, суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі. Посилання обвинуваченого на наявність в нього неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд не може взяти до уваги, оскільки ця обставина існувала на час вчинення злочину, і не стала стримуючим фактором для обвинуваченого від противоправних дій, які йому інкримінуються. Крім того, сам обвинувачений пояснив суду, що його дитина проживає з матір`ю, він більш п`яти років взагалі не спілкувався з дитиною.

Отже, суд вважає, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження йому 02 листопада 2020 року строку тримання під вартою до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід

Суд звертає увагу на те, що суду не було надано жодної медичної документації про те, що стан здоров`я обвинуваченого погіршився, та є таким, що перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, враховуючи наявність у минулому у обвинуваченого інвалідності, яка на даний час не підтверджена жодним медичним документом.

Таким чином, з огляду на значимі для даного провадження обставини, враховуючи, окрім наявності даних про обґрунтованість підозри до ступеню необхідного для даної стадії судового процесу та наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відомості, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість тримання обвинуваченого під вартою, доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне на даний час не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176 - 178, 193, 194, 197, 314 - 316, 369 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», застосований відповідно до ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 вересня 2020 року, продовжити по 27 лютого 2021 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 7 (семи) днів після її оголошення, а для особи, що перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_1