Справа № 366/1356/20
Провадження № 1-кп/366/147/20
ВИРОК
Іменем України
17 серпня 2020 року смт. Іванків
Іванківський районний суд київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Іванківського районного суду Київської області кримінальне провадження № 0000234 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Синецький, Луганської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований (працює різноробочим), раніше судимий Іванківським районним судом Київської області 12.03.2020 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Так, 12.05.2020 року, приблизно о 8 годині ранку, ОСОБА_5 , перебуваючи в одній з житлових кімнат будинку, що по АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, за допомогою сили рук демонтував 3 (три) батареї опалення, дві з яких на 6 секцій та одна на 5 секцій, вартістю 50 гривень за секцію, на загальну суму 850 гривень.
В подальшому ОСОБА_5 , з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власних розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме витяг з ЄРДР № 0000234 від 14.05.2020 року; копію паспорта на ім`я ОСОБА_5 ; вимогу УІТ ГУНП України в Київській області на ОСОБА_5 (раніше неодноразово судимий); вирок Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2020 року; довідку з центру зайнятості (на обліку не перебуває); довідку з Поліської центральної районної лікарні (на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває); довідку з Красятицької селищної ради про приналежність будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 ; Характеристику з Красятицької селищної ради на ОСОБА_5 (характеризується позитивно); довідку про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні (висновок експерта № 13-1/1045) у розмірі 490, 35 гривень; постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 14.05.2020 року.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду на суму 1000 (одна тисяча) гривень і показав, що він дійсно за наведених у обвинувальному акті обставин, в травні 2020 року, викрав батареї опалення, які в подальшому здав на пункт прийому металобрухту. Отримані від збуту грошові кошти у сумі 200 гривень витратив, з його слів, на ліки для своєї дружини. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в повній мірі визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень, з яких 1400 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень, моральної шкоди.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Допитана у судовому засіданні як потерпіла ОСОБА_6 , показала суду, що з сім`єю ОСОБА_5 знайома з вересня 2019 року. З того часу і до квітня 2020 року, ОСОБА_5 разом із сім`єю винаймали у неї житло по АДРЕСА_2 . У лютому місяці, вона попередила ОСОБА_5 про виселення. На час проживання з вересня по травень, у ОСОБА_5 був свій ключ від будинку. Будинок належить її синові, але він там не проживає. Коли ОСОБА_8 виселився, ключ від будинку у нього все таки залишився. Після того як ОСОБА_5 разом зі своєю сім`єю залишив її будинок, вона виявила пропажу батарей опалення. Пізніше ОСОБА_5 особисто їй зізнався, що саме він демонтував батареї, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Крім того, напередодні судового засідання ОСОБА_5 відшкодував їй заподіяну шкоду у розмірі 1000 гривень та повернув 3 батареї опалення, 2 - ві на 6 секцій і одну батарею опалення на 5 секцій.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а його вина повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному, показами потерпілої.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, визнання вини, наявність не знятої та не погашеної судимості, вчинення злочину під час іспитового строку.
Крім того, у судовому засіданні, судом було оголошено досудову доповідь складену уповноваженою особою органу з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Так, на думку працівника органу пробації, ОСОБА_9 , беручи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, та визначену за оцінкою ризику, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк не можливе, оскільки будучи раніше неодноразово судимим, перебуваючи на обліку в органі пробації, на шлях виправлення не стає, належних висновків для себе не зробив та скоює нові правопорушення.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Згідно зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого злочину, наслідки від вчинених злочинних дій, особу обвинуваченого, його вік та матеріальне становище, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що мета покарання обвинуваченого ОСОБА_5 може бути досягнута шляхом призначення покарання в межах санкції ч. 2 статті 185 КК України із врахуванням положень ст. 71 КК України, та повинно бути пов`язане з ізоляцією від суспільства, що відповідатиме суспільним та державним інтересам. Такий вид покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні, який заявлений потерпілою ОСОБА_6 , підлягає задоволенню в повному обсязі.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
За ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
За ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), 1400 (одна тисяча чотириста) гривень матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , 400 (чотириста) гривень, витрат на правову допомогу.
Речові докази у кримінальному провадженні: 3 (три) радіатори системи автономного опалення будинку (1-на на 5 секцій та 2-ві на 6 секцій), які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , повернути законному власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Київського НДЕКЦ процесуальні витрати на проведення судових експертиз (висновок експерта від 22.05.2020 № 13-1/1045 у розмірі 490,35 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок).
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя