Справа № 159/5116/20
Провадження № 1-кс/159/1508/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області клопотання слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №420 200 311 100 000 39 23.09.20 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.10.20 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло вище зазначене клопотання, обгрунтоване тим щоув провадженні слідчого відділення Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 200 311 100 000 39 23.09.20 р по факту вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Встановлено, що посадові особи виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, зловживаючи владою, прийняли рішення про переведення квартири АДРЕСА_1 з житлового фонду у нежитловий, чим завдали істотної шкоди інтересам ОСОБА_4 як власника квартири АДРЕСА_2 , що розташована під квартирою потерпілої, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали намір перевести вказане приміщення квартири з житлового у нежитлове з метою комерційного використання. Потерпіла як власниця суміжної квартири, згоди на це не надала, тому виконакомом Ковельської міськради Волинської області дозвільні документи на проведення реконструкції вказаного вище житлового приміщення не надавались. Однак 13.08.20 р. на засіданні виконкому Ковельської міськради Волинської області прийнято рішення про переведення квартири АДРЕСА_3 з житлового фонду в нежитловий з метою влаштування торгово - офісних приміщень, незважаючи на те, що письмовий дозвіл власниці суміжної квартири - ОСОБА_4 не наданий. 07.10.20 р. вище вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_4 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи, що зазначене майно у цьому кримінальному провадженні є речовими доказом, просить клопотання задовольнити та накласти на це майно арешт.
У судове засідання слідчий не з`явилась.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, врахувавши позицію прокурора, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, з огляду на первинну кваліфікацію кримінального правопорушення, слідчим не наведено достатньо підстав для того, щоб вважати, що з метою збереження речового доказу - квартири, слід накласти на неї арешт як на річ, що може містити у собі відомості про обставини вчинення вище зазначеного кримінального правопорушення. Запропоноване слідчим обмеження права власності власників квартири і втручання у право власності за таких обставин буде непропорційним та надмірним.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 170 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задолволенні клопотання відмовити.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1