Провадження № 1-кс/344/4571/20
У Х В А Л А
30 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в області розслідувалось кримінальне провадження № 0000641 від 21.02.2019 за фактом умисного вбивства ОСОБА_5 . Правова кваліфікація злочину ч.1 ст. 115 КК України. Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що 19 лютого 2019 року, приблизно в 10.30 годин ОСОБА_5 втратив свідомість на території ради профспілок області, що в м. Івано-Франківську. В подальшому він був госпіталізований до ОКЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 31 серпня 2019 року дане кримінальне провадження закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України (за відсутності події кримінального правопорушення). Так встановлено, що основною причиною смерті ОСОБА_5 стало те, що він отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння, яке було спровоковано приступом епілепсії. Не погоджуючись із прийнятим рішенням мати померлого звернулась до Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою надати їй юридичну допомогу у вказаному кримінальному провадженні. Скаржник зазначає, що кримінальне провадження закрито передчасно з наступних підстав: слідчим не вручено пам`ятку потерпілого (його представника) ОСОБА_4 . Фактично їй відмовлено у визнанні потерпілим: на неодноразові скарги ОСОБА_4 , остання так і не допитана у вказаному кримінальному провадженні; не встановлено чи потерпілий хворів на епілепсію; в матеріалах кримінального провадження немає жодного медичного документа, який би підтверджував, що потерпілий хворів на епілепсію, хоча такі документи мали би долучатись в першу чергу; свідок ОСОБА_6 стверджує, що наприкінці листопада на початку грудня 2018 року, коли ОСОБА_5 перебував в неї в магазині, то у нього стався приступ епілепсії і вона викликала швидку допомогу. Однак дана інформація взагалі нічим не перевірена та не підтверджена жодним документом; у справі дано вказівки прокурором ОСОБА_7 , при цьому пункти №№ 1 та 2 не виконані по даний час; мати потерпілого стверджує, що на її сина впав автомобіль, який був неправильно закріплений на підйомнику в приміщенні СТО де неофіційно працював ОСОБА_8 . Дана версія не перевірена органом досудового розслідування. Не допитано з даного приводу працівників СТО, не отримано даних з камер відео спостереження. Також стосовно висновку СМЕ долученого до матеріалів провадження, не встановлено характер заподіяння тілесних ушкоджень; органом досудового розслідування" не отримано інформацію щодо вхідних та вихідних телефонних дзвінків її сина та допиту людей, які йому телефонували, так як за її словами саме в день отримання тілесних ушкоджень потерпілому телефонували з СТО та викликали на роботу.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, надав пояснення про те, що досудове розслідування кримінального провадження здійснено не повно, слідчим не проведено слідчих дій необхідних для встановлення характеру тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, не допитано свідків, не отримано тимчасового доступу до камер відео спостереження на місці роботи потерпілого, в матеріалах кримінального провадження відсутня медична документація, яка б підтверджувала, що потерпілий хворів на епілепсію, мати потерпілого заперечує вказаний факт, після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі та участі скаржника.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, подала суду клопотання про відкладення розгляду скарги, в зв`язку з перебуванням матеріалів кримінального провадження в Івано-Франківській міській прокуратурі.

Відповідно до п. 10 ст. 290 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Учасники спору, які не прибули в судове засідання не надали суду доказу наявності поважних причин для оголошення в судовому засіданні перерви.

31/08/2020 старшим слідчим Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 ухвалено постанову, в якій зазначено, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу злочину, правовою підствою зазначено, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок нещасного випадку, а саме падіння в наслідок якого останній отримав тілесні ушкодження.

В п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Доказу самостійного скасування оскаржуваної постанови суду не надано.

В п. 3 ст. 110 КПК України вказано, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові слідчого не вказано на обставин, які є підставами для прийняття постанови; слідчим не вказано, які експертизи проведено з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не зазначено про наявність експертних висновків щодо характеру заподіяння тілесних ушкоджень, не вказано на показання свідків, яких допитано в рамках кримінального провадження, зокрема близьких родичів потерпілого, в постанові не вказано на докази, які здобуті органом досудового розслідування з метою встановлення наявності хронічного захворювання в потерпілого, а саме епілепсії. В постанові не вказано на перелік вчинених процесуальних слідчих розшукових дій , та результати їх проведення, зокрема щодо проведення допиту працівників станції технічного обслуговування, не отримано даних з камер відеоспостереження на місці події.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Відповідно до п. 52 рішення від 26/07/2011 р. Європейського суду з прав людини в справі "Георгел и Георгета Стоіческу (Georgel and Georgeta Stoicescu) проти Румунії" (скарга N 9718/03) якщо не встановлено безпосереднього заподіяння тілесного ушкодження то позитивне зобов`язання держави щодо "ефективності судової системи" не вимагає порушення кримінальної справи, достатнім є дисциплінарний, цивільний чи адміністративний спосіб правового захисту потерпілому (наприклад, постанова Великої Палати Європейського суду з прав людини в справі "Во проти Франції" (Vo v. France), скарга N 53924/00, § 90, ECHR 2004-VIII, і постанова Великої Палати в справі "Мастроматтео проти Італії" (Mastromatteo v. Italy), скарга N 37703/97, § § 90 и 94-95, ECHR 2002-VIII).

Жодного доказу на спростування скарги суду не надано.

Так, ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справіТанрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Кримінальне провадження закрито слідчим з підстави, відсутності складу злочину.

Доказів здійснення слідчих дій і встановлення правових підстав для закриття кримінального провадження суду не надано.

Таким чином скарга обґрунтована належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
скасувати постанову від 31/08/2019 старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000641 від 21.02.2019.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1