Дата документу 05.11.2020 Справа № 937/6162/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/6162/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/1178/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міскрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року в частині, якою клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0002186 від 28 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна - задоволено частково та накладено арешт на майно, вилучене 28 серпня 2020 року слідчим ОСОБА_10 в ході проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_11 , що мешкає за адрееою: АДРЕСА_2 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міскрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року в частині, якою клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0002186 від 28 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна - задоволено частково та накладено арешт на майно, вилучене 28 серпня 2020 року слідчим ОСОБА_10 в ході проведення обшуку на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_11 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення в частині слідчий суддя мотивував тим, що вказаний автомобіль має доказове значення для встановлення істини та обставин по кримінальному провадженню, накладення на нього арешту необхідне з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_12 і був вилучений з належного ОСОБА_6 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що в ухвалі слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зазначено, що в судове засідання законний володілець майна ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином та в судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Це не відповідає дійсності. Автомобіль «Газель», д.з. НОМЕР_1 , був вилучений в ході проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння належить ОСОБА_6 , яка на цей час і була володільцем автомобіля.

Вона про час і дату проведення судового засідання повідомлена не була.

ОСОБА_6 з 29 вересня 2020 року був обраний запобіжний захід - тримання під вартою. Він також не був повідомлений про час і дату проведення судового засідання і в судове засідання доставлений не був.

Власник автомобіля ОСОБА_12 також не був повідомлений про час і дату проведення судового засідання.

Розглядом клопотання слідчого про арешт майна без сторони захисту, володільця та власника майна, які не були повідомлені про час і місце судового розгляду, слідчий суддя позбавив їх передбачених процесуальних прав.

В клопотанні слідчого зазначено лише: «Оскільки є підстави вважити, що в подальшому дане майно може бути відчужене, продане чи приховане.». Які саме підстави, слідчий не зазначає, і тим більше не наводить ніяких доказів.

В ухвалі слідчого судді також не наведено жодного доказу слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме того, що незастосування такого арешту майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Крім того, слідчим суддею в ухвалі не зазначено, які саме докази можуть бути втрачені при експлуатації автомобіля, чому їх неможна зафіксувати зараз, та яка необхідність позбавляти права користування автомобілем.

Наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб зовсім не розглядалися, а в сучасних умовах позбавлення права користуватися автомобілем - це дуже значні обмеження, які перешкоджають цим особам оперативно пересуватися та забезпечувати себе.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0002186 від 28 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на таке майно: автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чотири змиви з ручок відкривання (з водійської двері, з передньої пасажирської, з бічної та задньої ручки), які було упаковано до паперових конвертів; фрагмент бризговика з нашаруванням РБК, який було упаковано до картонної коробки; ганчірку зеленого кольору, упакована до паперового конверту; змиви РБК з поверхонь балки передньої осі; внутрішньої сторони тормозного диску переднього правого колеса; з диску переднього правого колеса, які було упаковано до паперових конвертів, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном, з метою збереження речового доказу.

Слідчий зазначає, що 27 серпня 2020 року, приблизно о 21 годині, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, здійснив наїзд автомобілем марки ГАЗель, д.н.з. НОМЕР_2 , у кузові білого кольору, на потерпілого ОСОБА_13 . Своїм умисними діями невстановлена особа нанесла потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого на місці події.

Вказане кримінальне правопорушення було внесенедо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002186 від 27 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

28 серпня 2020 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, капітаном поліції ОСОБА_10 , в період часу з 02:50 по 03:20 було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого було вилучено:

автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

чотири змиви з ручок відкривання (з водійської двері, з передньої пасажирської, з бічної та задньої ручки), які було упаковано до паперових конвертів;

фрагмент бризговика з нашаруванням РБК, який було упаковано до картонної коробки;

ганчірку зеленого кольору, упакована до паперового конверту;

змиви РБК з поверхонь балки передньої осі; внутрішньої сторони тормозного диску переднього правого колеса; з диску переднього правого колеса, які було упаковано до паперових конвертів.

28 серпня 2020 року вказані предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002186 та наразі вони мають статус тимчасово вилученого майна.

Слідчий вважає, що вилучені під час огляду речі можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що відповідно до ст.84 КПК України, вказане майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні та зберегло сліди злочину, для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження вищевказаного майна, яке відповідно до ст.98 КПК України, може бути використане як речовий доказ по даному кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки є підстави вважати, що дане майно в подальшому буде перетворене або знищене.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор та адвокат ОСОБА_7 не з`явились, подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172,173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що вилучені під час огляду речі можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вказане майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні та зберегло сліди злочину. Для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження вищевказаного майна, яке відповідно до ст.98 КПК України, може бути використане як речовий доказ по даному кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки є підстави вважати, що дане майно в подальшому буде перетворене або знищене.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечить змісту клопотання.

На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0002186 від 28 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 28 серпня 2020 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, капітаном поліції ОСОБА_10 , в період часу з 02:50 по 03:20 було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, окрім іншого, було вилучено:

автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

чотири змиви з ручок відкривання (з водійської двері, з передньої пасажирської, з бічної та задньої ручки), які було упаковано до паперових конвертів;

фрагмент бризговика з нашаруванням РБК, який було упаковано до картонної коробки;

ганчірку зеленого кольору, упакована до паперового конверту;

змиви РБК з поверхонь балки передньої осі; внутрішньої сторони тормозного диску переднього правого колеса; з диску переднього правого колеса, які було упаковано до паперових конвертів.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказане майно є знаряддям вчиненого правопорушення, отже відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою збереження вказаного майна в тому ж вигляді, в якому воно було вилучене, для попередження його можливого зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, є переконливими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчим матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики зникнення, пошкодження, втрати цього майна тощо.

Обмеження права власності в даному випадку співмірне завданням кримінального провадження.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що накладання арешту на автомобіль «Газель», д.з. НОМЕР_1 , обмежує права підозрюваного та третіх осіб, які перешкоджають цим особам оперативно пересуватися та забезпечувати себе, правильності висновків слідчого судді не спростовують.
Те, що розгляд клопотання відбувся без сторони захисту, власника чи володільця майна, не вказує на безпідставність накладеного арешту, не завадило слідчому судді повно і всебічно з`ясувати обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, відповідно, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Мелітопольського міскрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2020 року, якою клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні №0002186 від 28 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна - задоволено частково та накладено арешт на майно вилучене 28 серпня 2020 року слідчим ОСОБА_10 , в ході проведення обшуку на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль «Газель» білого кольору, д.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_11 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; фрагмент бризговика з нашаруванням РБК, який було упаковано до картонної коробки; ганчірку зеленого кольору, упаковану до паперового конверту, з метою збереження речового доказу, передавши його на зберігання до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м.Мелітополь, вул. П.Дорошенко 1; в частині накладення арешту на чотири змиви з ручок відкривання (з водійської двері, з передньої пасажирської, з бічної та задньої ручки), які було упаковано до паперових конвертів; змиви РБК з поверхонь балки передньої осі; внутрішньої сторони тормозного диску переднього правого колеса; з диску переднього правого колеса відмовлено.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4