Справа №639/8451/19
Провадження №1-кп/639/193/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8451/19 (в ЄРДР №0001092 від 26.06.2019 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, розлученого, з повною середньою освітою, працюючого водієм автотранспортних засобів (вантажних автомобілів) комунального підприємства «Ритуал» Харківської міської ради, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 20.06.2019р., приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебував у дворі поблизу багатоповерхового житлового будинку № 9 по вулиці Мало-Гончарівській м. Харкова, де помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 .

Саме в той час ОСОБА_3 став ініціатором словесного конфлікту з ОСОБА_5 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин.

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Надалі ОСОБА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою, спрямованою на спричинення тілесних ушкоджень раніше не знайомому йому ОСОБА_5 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, зненацька для ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва потерпілого.

Після цього ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї кримінально протиправної мети, спрямованої на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , припинив їх.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 синець на лівій ключиці на 5 см ліворуч від умовно серединної лінії, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, тривалість яких не перевищує 6-ть діб.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні як в первинному обсязі за ч. 1 ст. 296 КК України, так і з урахуванням зміненого прокурором обвинувачення за ч. 1 ст. 215 КК України, не визнав та пояснив, що він працює водієм КП «Ритуал». 20.06.2019 він прибув за адресою АДРЕСА_2 , для того, щоб забрати труп. Зайшовши до квартири, номер якої він не пам`ятає, побачив, що труп має сильні гнильні зміни. В квартирі знаходився слідчий та судмедексперт. Пізніше в квартиру зайшов раніше не знайомий йому ОСОБА_5 (потерпілий по справі). ОСОБА_5 то заходив до квартири, то залишав її. Крім того до квартири заходили сусідки. Через деякий час, розуміючи, що у трупа сильні гнилісні зміни, він спустився на вулицю, щоб спитати у мешканців будинку кульок для того, щоб винести труп та не забруднити власний одяг, адже на підприємстві, де він працює, видають лише пакунки для вивезення безхатьків, та за використання вказаних пакунків він звітує. Біля під`їзду на лавочці сиділи дві жінки та ОСОБА_5 , у яких він запитав: чи мають вони кульок? Після цього потерпілий почав виявляти невдоволення, почав фотографувати автомобіль КП «Ритуал», вів себе неадекватно, вимагав представитися та повідомити чи видають їм на підприємстві пакунки для трупів. На питання ОСОБА_5 назвати власне прізвище, ім`я та по-батькові, відповів: « ОСОБА_7 ». При цьому він намагався піти від потерпілого, але той ходив за ним, висуваючи вищезазначені вимоги. Потім він все ж таки знайшов пакунок у службовому автомобілі, разом із напарником упакували труп та загрузили його до машини. Проте, потерпілий, змінивши одяг, та взявши пістолет, заважав їм поїхати. Після цього, під`їхав екіпаж поліції, потерпілий відійшов до них і обвинувачений поїхав. Обвинувачений заперечував факт нанесення ним потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень, пояснивши, що лише відповів йому нецензурною лайкою на його образи в свій бік та відійшов від ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_3 зазначив, що він з дитинства займався спортом, зокрема і боксом, та якби він вдарив ОСОБА_5 , то в нього відпала б голова. Також ОСОБА_3 додав, що ніхто із присутніх осіб не робив йому будь-яких зауважень.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, винність останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з урахуванням зміненого прокурором обвинувачення, знайшла своє повне підтвердження наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.
Так, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 показав, що 20.06.2019 він ініціював виклик співробітників поліції, оскільки на його поверсі із квартири АДРЕСА_3 тривалий час йшов трупний запах. 20 червня 2019 року разом із сусідкою ОСОБА_8 приймали участь під час огляду місця події у вказаній квартирі. Після чого разом вийшли та перебували у дворі будинку на лавочці біля під`їзду, коли до них підійшов ОСОБА_3 та спитав чи є поліетилен для перевезення трупу, на що потерпілий спитав, а чи видають їм якісь спецпакунки чи пакети для перевезення трупів. При цьому, ОСОБА_3 почав іти до автомобіля КП «Ритуал», не відповівши на питання. Тоді потерпілий встав, підійшов до ОСОБА_3 і почав питати його прізвище, ім`я та посаду, а також просив надати відповідь на його запитання: чи видають їм на підприємстві якісь пакети для перевезення трупів? Але обвинувачений почав висловився нецензурно і почав уходити в бік машини свого напарника, яка стояла на в`їзді у двір (вони приїхали на двох машинах: автомобіль КП «Ритуал», а другий легковий автомобіль напарника ОСОБА_3 ) Після цього, коли вони майже вийшли з двору, ОСОБА_3 різко розвернувся і кулаком правої руки мовчки вдарив потерпілого змазаним ударом через шию в область голови, а потім продовжив рух в сторону автомобілю напарника. Після цієї події потерпілий викликав поліцію, піднявся до себе додому і одягнув кобуру з травматичним пістолетом, на який він має відповідний дозвіл, адже є журналістом, зайшов до сусіда з квартири АДРЕСА_4 , та, з метою не дати ОСОБА_3 залишити місце події до приїзду поліції став перед автомобілем КП «Ритуал», в якому на той час знаходився ОСОБА_3 ..

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 пояснила, що в червні 2019 року, більш точну дату не пам`ятає, в її під`їзді за адресою: АДРЕСА_5 виявили труп сусіда. Запах із квартири чули тривалий час і тому викликали поліцію. Після того, як виявили труп, провели огляд місця події, ввечері приїхала машина ритуальної служби, в якій було двоє чоловіків, один з яких це обвинувачений ОСОБА_3 . Вона разом із потерпілим ОСОБА_5 сиділа на лавочці, коли до них підійшов ОСОБА_3 та повідомив, що неможливо винести труп, оскільки він сильно розклався. На її питання, чи є у Писаренка якийсь мішок, останній повідомив, що мішки їм не видають. Після цього ОСОБА_5 обурився, адже це є обов`язком обвинуваченого виконувати свою роботу, через, що в них почалась розмова на підвищених тонах. ОСОБА_5 підвівся та пішов за ОСОБА_3 , вони відійшли десь на 5 метрів і свідок побачила, як обвинувачений правою рукою вдарив потерпілого в область голови. Вона встала та запитала у ОСОБА_3 , що він робить, на що останній ніяк не відреагував. Після цього, усе було тихо, ОСОБА_5 пішов у під`їзд свого будинку, а ОСОБА_3 після того як винесли труп, сів до автомобілю. При цьому ОСОБА_5 викликав поліцію. Також, зазначила, що чула нецензурну лайку коли обвинувачений з ОСОБА_5 відійшли від неї, проте, не може зазначити, що обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою саме на адресу ОСОБА_5 , вважає, що це могло бути для зв`язки слів у розмові. Будь-яких зауважень з цього приводу обвинуваченому не робила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює командиром взводу УПП. 20.06.2019 перебував на чергуванні, коли близько 21 год. 30 хв. отримали повідомлення від ОСОБА_5 про те, що за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 9 його вдарив невідомий чоловік, який приїхав на автомобілі КП «Ритуал». Прибувши на місце, з`ясувалось, що під час словесного конфлікту заявнику нанесено удар кулаком. Також було перевірено наявність дозволу на травматичну зброю ОСОБА_5 .

Окрім вищезазначених показань потерпілого ОСОБА_5 , свідківОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані під час судового розгляду, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю інших письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні.
Так, із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2019, вбачається, що ОСОБА_5 просив органи поліції вжити заходів до водія автомобіля ритуальних послуг днз НОМЕР_1 , який 20.06.2019 приблизно о 21 год.30 хв., за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 9 у дворі будинку наніс йому удар кулаком правої руки в область шиї та щелепи зліва. (т. 2 а.с. 21)

У судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2019р. за участю ОСОБА_5 , згідно якого він впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 20.06.2019 близько 21 год. 30 хв. за адресою м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 9 завдав йому один удар кулаком правої руки в область нижньої лівої щелепи. (т.2 а.с. 27-30)

Також, досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2019р. за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого вона впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 20.06.2019р., перебуваючи біля будинку 9 по вул. Мала Гончарівська в м. Харкові, завдав удар кулаком правої руки у нижню частину обличчя ОСОБА_5 , а також виражався нецензурною лайкою.(т. 2 а.с. 55-58)

Крім того, під час судового розгляду досліджено протокол слідчого експерименту від 18.10.2019р. за участю ОСОБА_5 , в ході якого останній пояснив як 20.06.2019 р. біля буд. 9 по вул. Мала Гончарівська в м. Харкові на його зауваження невідомий чоловік, якого він впізнав за фотознімком висловився нецензурно із застосуванням лайливих та образливих слів. Після чого, на повторне зауваження, вказаний чоловік кулаком правої руки наніс один удар в область між передньою частиною шиї з лівого збоку та ключицею, внаслідок чого потерпілий, який намагався повернутися вбік і ухилитися, отримав ковзний удар в ліву нижню щелепу, показавши при цьому механізм нанесення вказаного удару, який узгоджується з показаннями, наданими ним під час судового розгляду. (т. 2 а.с. 31-33)

З дослідженого у судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 18.10.2019р. за участю свідка ОСОБА_10 вбачається, що остання на момент вказаної події перебувала на відстані 5-6 метрів від конфліктуючих, за спиною потерпілого ОСОБА_5 та побачила, як чоловік - співробітник КП «Ритуал» висловлювався нецензурно в бік ОСОБА_5 , після цього кулаком правої руки здійснив один удар в нижню частину обличчя потерпілого, показавши при цьому механізм нанесення вказаного удару, який узгоджується з показаннями, наданими нею під час судового розгляду. (т. 2 а.с. 59-61)

Висновком експерта №09-942/19 від 25.09.2019 у ОСОБА_5 встановлено: синець на лівій ключиці на 5 см ліворуч від умовно серединної лінії, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, тривалість яких не перевищує 6-ти днів. Це ушкодження утворилось від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом удар чи удар-стиснення, та могло бути отримано за 5-7 діб до моменту первинного огляду, який проводився 26.06.2019р.. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкодження і кольором синця. (т. 2 а.с. 45-46)

Також, згідно висновку експерта №09-1294/19 від 25.10.2019 показання ОСОБА_5 , надані ним при проведенні слідчого експерименту від 18.10.2019, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень, а саме синець на лівій ключиці на 5 см ліворуч від умовно серединної лінії. (т. 2 а.с. 49-50)

Належність, допустимість та достовірність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Щодо решти досліджених в судовому засіданні доказів, то вони судом не кладуться в основу доведеності обвинувачення, з огляду на таке.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює командиром взводу УПП та влітку 2019 він в складі екіпажу патрульної поліції приїхали на виклик «трупний запах», за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 9. Приїхавши на місце виявили, що інформація підтвердилась, вони викликали ДСНС, слідчо-оперативну групу та поїхали. Під час перебування на місці події ніяких порушень громадського порядку не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює судово-медичним експертом ХОБСМЕ. Влітку 2019 року прибув на виклик для огляду трупу, який виявили у квартирі, десь неподалік від вулиці Маршала Конєва, більш точно він не пам`ятає. Разом із слідчим вони піднялись до квартири, виконали необхідні дії, після цього він сидів на лавочці біля під`їзду, чекав поки винесуть тіло. Також, зазначив, що чув крики, проте, хто це був йому невідомо, голоси були, як чоловічі так і жіночі. Після цього, ОСОБА_3 пояснив йому, що стався скандал із-за клейонки. При цьому, свідком спілкування ОСОБА_3 із ОСОБА_5 він не був, щоб хтось комусь наносив тілесні ушкодження не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює у КП «Ритуал», влітку 2019 він разом із ОСОБА_3 приїхали на виклик у будинок за ломбардом, розташованим на вулиці Маршала Конєва, при цьому він був на власному автомобілі. Піднявшись до квартири побачили гнилий труп. Після цього він вийшов та сидів в метрах 10-15 від під`їзду у своєму автомобілі. Потім побачив, що за ОСОБА_3 біля автомобілю Газель, на якому приїхав останній, ходить потерпілий. ОСОБА_3 намагався піти від останнього, але він продовжував йти за ним. Свідок вийшов із машини підійшов до ОСОБА_3 , останній вже був сам, запитавши, що трапилось, на що ОСОБА_3 пояснив, що просив простирадло для роботи, на що потерпілий йому грубо відповів. Після того, він побачив, що ОСОБА_5 вийшов із під`їзду зі зброєю. Розмови, що відбувалась між обвинуваченим та потерпілим він не чув, щоб хтось наносив тілесні ушкодження не бачив. При цьому останній перебував на відстані від потерпілого та обвинуваченого та не увесь час мав можливість спостерігати за ними, оскільки спочатку сидів у власному автомобілі, потім вийшов, зачиняв двері автомобілю та тільки після цього підійшов до ОСОБА_3 .

Отже, вказані показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не містять даних, які мають значення для кримінального провадження, якими б підтверджувалось обвинувачення в частині нанесення обвинуваченим удару (тілесних ушкоджень) ОСОБА_5 . При цьому показаннями свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лише підтверджують факт знаходження ОСОБА_3 на місці події, про те вказане не заперечувалось і самим обвинуваченим.

Водночас, зазначеними показаннями свідків не підтверджується і позиція обвинуваченого, згідно якої він не наносив удару потерпілому, оскільки:

- як показав свідок ОСОБА_11 він поїхав з місця пригоди, викликавши слідчо-оперативну групу та відповідно до приїзду працівників КП «Ритуал»;

- як показав свідок ОСОБА_12 він не був безпосереднім очевидцем конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а чув лише голоси, коли сидів на лавочці, про обставини конфлікту йому відомо зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- як показав свідок ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 не весь час протягом конфлікту, який відбувався між ними на відстані від свідка знаходились в полі його зору, а нанесення одиничного удару потерпілому за обставин повідомлених ним та свідком ОСОБА_10 відбувся раптово, без супроводження будь-якими словами з боку обвинуваченого та за короткий проміжок часу, який обчислюється секундами, після чого ОСОБА_3 розвернувся та пішов від потерпілого ОСОБА_5 ..

Отже, вказаними показаннями не спростовуються показання, надані потерпілим та свідком ОСОБА_8 , які, в свою чергу, підтверджуються і узгоджуються з іншими доказами, дослідженим в ході судового розгляду.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями потерпілого та свідків, а також сукупністю зібраних письмових доказів у кримінальному провадженні.
Позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої він заперечував факт нанесення удару ОСОБА_5 , суд вважає лінією його захисту, спрямованою на уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, яка спростовується вищенаведеними доказами.

Аналізуючи фактичні дані, встановлені на підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення (з урахуванням його зміни прокурором під час судового розгляду)у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, дітей на утриманні не має (з його слів, дитина проживає разом з колишньою дружиною), працює водієм автотранспортних засобів (вантажних автомобілів) комунального підприємства «Ритуал», за місцем роботи характеризується добре, має місце реєстрації та постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком проти здоров`я особи; відношення обвинуваченого до скоєного відсутність будь-яких ознак каяття та намагань вибачатись перед потерпілим і критично оцінити свої дії; його конкретні обставини; особу винного, який, хоча в силу ст. 89 КК України не має судимості, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі.
При цьому суд вважає, що прокурором доведено, що призначення ОСОБА_3 найм`якшого покарання з числа, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу не відповідатиме його меті, принципам законності, справедливості та не буде достатнім, ефективним і необхідним.
Водночас, з урахуванням кількості нанесених обвинуваченим ударів потерпілому, відсутності намагання з його боку продовжити кримінальне правопорушення, суд не вбачає підстав призначення ОСОБА_3 найбільш суворого покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи таке покарання, суд також враховує, що заборон, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, щодо його призначення обвинуваченому не встановлено, а графік роботи ОСОБА_3 у КП «Ритуал» подобове чергування забезпечить можливість його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому та його представнику.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1