справа №619/3307/20
провадження №1-в/619/105/20
УХВАЛА
Іменем України

13 серпня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі клопотання начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт призначеного ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, -

встановив:
До суду надійшло клопотання начальника Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в якому зазначено, що на виконанні в міськрайонному відділі знаходиться ухвала Дзержинського районного суду Харківської області від 21.01.2016, за якою ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт та вирок Київського районного суду м.Харкова від 13.02.2020, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, ст.76 КК України ч.1 п.1,2.

Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 26.05.2020 в клопотанні Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було відмовлено у зв`язку із закінченням строків давності виконання покарання за ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2016.

З Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відповідно до ч.1 ст. 537 КПК України, керуючись ч.2 ст.539 КПК України, на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України до суду надійшло клопотання про звільнення від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт призначеного ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2016 у зв`язку із закінченням строків давності виконання ухвали.

До судового засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник органу пробації надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження судового засідання не здійснюється.
Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.06.2014 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину за ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду Харківської області від 21.01.2016, змінено призначене покарання ОСОБА_3 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.06.2014 за ч.1 ст.185 КК України із призначення покарання у вигляді штрафу на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 13.02.2020, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, ст.76 КК України ч.1 п.1,2.
Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 26.05.2020 в клопотанні Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було відмовлено у зв`язку із закінченням строків давності виконання покарання за ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2016.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Оскільки з дня набрання вироком законної сили до часу звернення із вказаним клопотанням та часу розгляду справи судом пройшло більше 2 років, суд дійшов висновку про закінчення перебігу строків давності виконання обвинувального вироку.
При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 24.12.2015 р. по справі № 5-324кс15 про те, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду.
Верховний Суд зазначає, що до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.
Керуючись ст.ст. 107, 369-372, 537, 539 КПК України, п.1 ч.1 ст.80 КК України суд,-

ухвалив:
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.06.2014 та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1