Провадження № 1-кп/638/489/20
У Х В А Л А
іменем України
29 липня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі колегії суддів

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Харків обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003432 від 08.09.2018 відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянка України, українка, непрацююча, одружена, з повною середньою освітою, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має малолітню дитину 2016 року народження, раніше не судима, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, непрацюючий, одружений, освіта повна середня, має трьох малолітніх дітей, 2007, 2010, 2016 років народження, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Манченки Харківського району Харківської області, громадянки України, українки, непрацюючої, з повною середньою освітою, зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 , має неповнолітню дитину, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч.1 ст. 396 КК України, -

встановив:
У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, бо вони можуть переховуватись від суду, про що свідчить їх попередня поведінка, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_12 надала до суду заяву, де просила розглядати справу в судовому засіданні за її відсутності, вказала, що з`явитися в судове засідання не має можливості з причини погіршення стану здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_6 покладалась на розсуд суду при вирішенні вказаного питання.
Обвинувачений ОСОБА_7 покладався на розсуд суду при вирішенні вказаного клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилась.
Захисники підтримали позицію своїх підзахисних та просили вирішити вказане питання на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 звернулась із заявою про дозвіл на листування ОСОБА_6
ОСОБА_6 просила задовольнити вказане клопотання, і просила надати дозвіл на листування зі своєю матір`ю ОСОБА_13 .
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до них документи відносно обвинувачених колегія суддів приходить до висновку про задовлення клопотань прокурора.
Беручи до уваги те, що від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим тримання під вартою обвинуваченому, то колегія суддів вважає за можливе продовжити їм запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопрушення.
Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, колегія судді на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою колегія суддів також враховується той факт, що обвинувачені, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого їм в вину діяння, надає можливість перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі можуть продовжувати свою злочинну діяльність. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Даних про стан здоров`я, які унеможливлюють прибування в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Колегія суддів також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Колегія суддів також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчена можливість щодо не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 , та ОСОБА_14 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються, колегія суддів не вбачає можливим обрати інші запобіжні заходи обвинуваченим.

Застава, як альтернатива запобіжному заходу тримання під вартою, колегією суддів не застосовується, з огляду на те, що правопорушення вчинено з насильством.

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання про дозвіл на листування ОСОБА_6 з її матір`ю.

Відповідно до ст. 13 ЗУ « Про попереднє ув`язнення» особи, взяті під варту можуть листуватися з письмового дозволу особи або органу, які здійснюють кримінальне провадження.

Керуючись ст.331, 372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 26 вересня 2020 року 24:00 год.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 26 вересня 2020 року 24:00 год.
Дозволити ОСОБА_6 листування з матір`ю ОСОБА_13 .
Ухвала може бути оскаржена в порядку глави 18 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3