Справа № 442/5608/20
Провадження № 1-кс/442/1038/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР., -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять поновити термін оскарження, зобов`язати слідчий відділ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості в ЄРДР за ч.1 ст.364 КК України, ч.1 ст.358, ст.190 КК України відносно секретарів Дрогобицького міськрайонного суду та ОСОБА_4 ; та провести досудове розслідування за заявою від 16.12.2019. До скарги додано ухвалу Львівського апеляційного суду від 17.07.2020 та ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 31.03.2020.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів даної скарги скаржнику виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
В п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
В п. 6 Постанови Верховного Суду України від 01.10.2015р., прийнятій під час розгляду кримінальної справи № 5-103кс15 звернуто увагу на те, що процедура перегляду слідчим суддею рішень слідчого встановлює чітко визначені правила і строки, визначає послідовність їх застосування на практиці. Звідси випливає, що особа може захистити свої законні інтереси як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.
В п. 8, 11-17 цієї постанови міститься висновок про те, що чинні норми КПК України стосовно права на оскарження рішень слідчого, а так само рішень слідчого судді, забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив.
Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).
Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу.
Приписи КПК України про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.
Зі змісту скарги вбачається, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області 16.12.2019. Також, слідчим суддею встановлено, що в грудні 2019 року, у встановлені законодавством строки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вищевказаною заявою.
З доданих до скарги документів встановлено, що 31 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 16.12.2019 залишено без розгляду. При цьому, слідчим суддею зазначалось, що скарга тричі призначалась до розгляду, оскільки перше засідання відкладено за клопотанням скаржників, інші два - скаржники не з`явились без поважних причин, будучи належним чином повідомлені про час та місце її розгляду. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову подали таку ж скаргу до Трускавецького міського суду, ухвалою слідчого судді її повернуто скаржникам, роз`яснивши, що вона не підлягає розгляду вказаним судом. І саме ухвалою Львівського апеляційного суду від 17.07.2020, яку скаржники долучили до справи, залишено без змін ухвалу Трускавецького міського суду про повернення скарги. Водночас, апеляційним судом роз`яснено, що скарга ОСОБА_2 підлягає розгляду слідчим суддею місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування; в даному випадку це Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.
Отже, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Трускавецького міського суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 16.12.2019, така була повернута, оскільки не підлягала розгляду в цьому суді; апеляційним судом 17.07.2020 було відмовлено у скасуванні ухвали про повернення скарги, скаржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звертались із такою ж скаргою до Дрогобицького міськрайонного суду, проте, як самі ж зазначають, їм було відмовлено у відкритті провадження. Відтак, скаржники в черговий раз звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за тією ж заявою від 16.12.2019.
Однак, слід звернути увагу, що за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення таких відомостей до ЄРДР впродовж 24-ох годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Отже, у даному випадку строк подання скарги на бездіяльність слідчого необхідно рахувати з 17.12.2019 (ст.115 КПК України).
Скаржники зазначають, що пропустили строк звернення до суду, оскільки Трускавецький суд безпідставно не розглядав справу, крім цього мали обмежений доступ до суду через запроваджені в державі карантинні заходи, що не дало можливості з`явитись до суду протягом лютого-травня 2020 року та зареєструвати скаргу, проте не скористались доступом до правосуддя шляхом листування.
Разом з тим, скаржниками не зазначено причини пропуску звернення до суду зі скаргою протягом червня-серпня 2020 року, при тому, що 17.07.2020 ОСОБА_3 був присутній на засіданні Львівського апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Трускавецького міського суду про повернення скарги. Тобто, про необхідність звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП до Дрогобицького міськрайонного суду скаржникам було відомо з моменту проголошення ухвали 17.07.2020, однак така скарга подана 07.09.2020.
Виходячи з правил обчислення строків, які визначені у ст. 115 КПК України, а також роз`яснень Верховного Суду України, строк для подання скарги на таку бездіяльність, з урахуванням вихідних днів, закінчився.
Поряд з тим, скаржники просять про поновлення такого та не вказують на обґрунтовану поважність причин, які унеможливлювали звернутися з такою скаргою вчасно.
Чинний кримінальний процесуальний кодекс України, в свою чергу, не передбачає можливості поновлення строку звернення зі скаргою шляхом подання ще декількох скарг, схожих за змістом та з однаковими вимогами, які стосуються лише зобов`язання вчинення дій.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.
Особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.
В свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження, що свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами та виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, суд, -
постановив :
Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР - повернути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1