Справа №759/5949/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2477/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

29 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 4 червня 2020 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості за вироком Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2009 року відмовлено,

В С Т А Н О В И Л А:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості за вироком Апеляційного суду міста Києва від 18.11.2009 року.

Клопотання мотивував тим, що він був засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2009 року за п.п 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. Призначене покарання він відбував у Державній установі «Дрогобицька вправна колонія управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 40» та був звільнений 05.02.2016 року по закінченню терміну відбування покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 влаштувався на роботу та працює експедитором у ФОП ОСОБА_9 . За період після звільнення він будь-яких порушень закону та норм поведінки не вчиняв, за місцем роботи і проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. З дня його звільнення пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 8 ст. 89 КК України для осіб, які скоїли тяжкий злочин. Відтак, згідно із ст. 91 КК України просив зняти з нього судимість до закінчення строків, передбачених ст. 89 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 4.06.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості за вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2009 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_8 після звільнення з місць відбування покарання, будь-яких порушень закону та норм поведінки не вчиняв, за місцем роботи і проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. З дня звільнення ОСОБА_8 пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК України для осіб, які скоїли особливо тяжкий злочин, а тому він заслуговує на зняття судимості до закінчення строків, передбачених ст. 89 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думки ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду міста Києва від 18.11.2009 року, який залишений без змін ухвалою Верховного Суду України від 27.04.2010 року, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Згідно копії довідки про звільнення, ОСОБА_8 05.02.2016 року звільнений з Дрогобицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби у Львівській області (№ 40) по закінченню терміну відбування покарання.

Відповідно до положень ч. 1 та 3 ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» від 26.12.2003 року, судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст. 91 чи ч. 3 ст. 108 КК з повнолітньої особи, яка відбула покарання у виді обмеження або позбавлення волі, та з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у віці до 18 років і відбула за нього покарання у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суддя виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості з дотриманням порядку, встановленого ст. 414 КПК.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості, врахував те, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався, працює з 19.11.2018 року та проявляє себе з позитивної сторони, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило, алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає.

Разом з тим, ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, а з моменту відбуття ним основного покарання у виді позбавлення волі пройшло трохи більше половини строку погашення судимості.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості. Повторне клопотання може бути порушено не раніше ніж через рік з дня відмовлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості є обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 4 червня 2020 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості за вироком Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2009 року відмовлено залишити без зміни.

Суддя Суддя Суддя