УХВАЛА
04 листопада 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-28.11.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років п/в,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0003182 від 02.11.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного 02.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003182.

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0003182 від 02.11.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений згідно з вироком Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2019 року до 4 років позбавлення волі, який йому було оголошено у встановленому законом порядку. Засудженого ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання тимчасово було переміщено до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, де він чекав на подальше етапування до виправної колонії. 01.11.2020 року близько 19:30 ОСОБА_5 було поміщено до камери у спецавтомобіль «МАЗ» з номерним знаком 0323 Ф4 для конвоювання до пункту обміну, а саме - до залізничного вокзалу міста Одеси станції «Одеса-Головна». Маршрут руху вказаного авто для конвоювання спецконтингенту полягає через вул. Люсторфська дорога, вул. Водопровідна, Старосінний сквер, Залізничний вокзал, вул. Середньофонтанська кут. вул. Семінарської.

Перебуваючи у зазначеному автомобілі, ОСОБА_5 маючи не зняту та непогашену судимість вирішив здійснити втечу з під варти. Діючи умисно та розуміючи те, що він є засудженим, який відбуває покарання та не має будь-яких законних підстав для залишення місця позбавлення волі без відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на перешкоджання інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання обвинувального вироку стосовно нього, з мотивом і метою ухилитися від подальшого відбування покарання, діючи таємно, скористався неповністю зачиненим люком автомобілю та відсутністю належного нагляду з боку конвою, втік з-під варти, залишивши конвойний автомобіль по основному шляху слідування.

Після цього, ОСОБА_5 намагався переховуватись від органів державної влади, але цього ж дня був затриманий.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.
02.11.2020 року ОСОБА_5 було затримано, 03.11.2020 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, що згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного проти застосування запобіжного заходу заперечував, посилаючись на те, що доводи сторони обвинувачення необґрунтовані та безпідставні.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події (транспортний засіб для перевезення спецконтингенту); протоколом допиту свідка ОСОБА_8 про вчинення злочину за вищеописаних обставин; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 про вчинення злочину за вищеописаних обставин; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 про вчинення злочину за вищеописаних обставин, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 про вчинення злочину за вищеописаних обставин; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 про вчинення злочину за вищеописаних обставин; протоколом затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є неодруженим, непрацевлаштований, тобто є підстави говорити про відсутність міцних соціальних зв`язків.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Зазначене, а також те, що підозрюваний намагався ухилитись від відбування покарання, призначеного за вироком суду, підтверджує наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
ОСОБА_5 раніше судимий, що підтверджує наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України підозрюваному можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Слідчий суддя не вважає за необхідне визначення розміру застави підозрюваному, оскільки він станом на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2019 року.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 197, 291, 314-317, 395 КПК України, УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор»строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 02 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року включно.
Розмір застави не визначати.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 04.11.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1