Справа № 588/1527/20
Провадження № 1-кп/588/143/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 16.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребениківка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 на початку вересня 2020 року перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 . У присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 зі свого мобільного телефону через додаток «Приват24» здійснював вхід до особистого електронного кабінету, для перевірки стану свого рахунку. Внаслідок цього ОСОБА_3 став відомий пароль для входу до особистого електронного кабінету ОСОБА_5 засобами інтернет-зв`язку, чим він вирішив скористатися для викрадення грошових коштів належних останньому та, які перебували на банківських рахунках АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

15.09.2020 близько 19 години, ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи таємно від сторонніх осіб та власника грошових коштів ОСОБА_5 , з допомогою свого мобільного телефону марки «SAMSUNG A10» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 ) шляхом введення логіну та пароля, через мобільний додаток «Приват24» здійснив вхід до електронного кабінету потерпілого ОСОБА_5 відкритого на його ім`я в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в результаті чого отримав доступ до грошових коштів останнього, які перебували на розрахунковому рахунку № НОМЕР_4 відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В подальшому ОСОБА_3 здійснив перерахунок грошових коштів ОСОБА_5 на дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номерами абонентів: « НОМЕР_5 », « НОМЕР_6 », які перебували у його користуванні. А саме, трьома платежами на загальну суму 1600 грн. на сім-картку з номером « НОМЕР_5 » та в послідуючому двома платежами на сім-картку з номером « НОМЕР_6 », на загальну суму 1600 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які полягали у таємному викраденні грошових коштів, ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3200 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 за участю представника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 29 вересня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпілий підтримав угоду при примирення, вказав, що претензій до ОСОБА_3 не має, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , який вказав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду, оскільки вважає її такою, що відповідає вимогам закону.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покаранняОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 1 статті 185 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема, мобільний телефон «SAMSUNG A10» (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_7 ), що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького відділення поліції ОВП ГУ НП в Сумській області необхідно повернути ОСОБА_3 , як власнику.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.09.2020 на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 16.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , за участі його представника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.09.2020 на мобільний телефон «SAMSUNG A10» (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_7 ), який 21.09.2020 був вилучений у ОСОБА_3 .
Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG A10» (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_7 ), що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького відділення поліції ОВП ГУ НП в Сумській області повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1