СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1801/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002083 від 28.04.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, гр. України, освіта середня, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.09.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки за наступних обставин.
ОСОБА_3 у невстановленому слідством час та місці домовився з невстановленою слідством особою про придбання підробленого посвідчення водія на його ім"я. Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій проступокний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме посвідчення водія, надав невстановленій слідством особі власну фотокартку з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення.
В полаьшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2012, ніби виданого Старобешівським РЕР УДАІ УМВС України у Донецькій області на ім"я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У невстановлений слідством час та місці ОСОБА_3 отримав від невстановленої слідством особи вищевказане посвідчення. Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він позбавлений згідно Постанови Іменем закону України (ун.№ 759/6583/17, пр. № 3/759/3399/17) від 18.05.2017 року та не проходив в установленому законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1994 року № 340 (зі змінами) "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", видається установою, яка має право видавати такі документи і яке, відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред"явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до висновку судово-технічнох експертизи документів №17-3/743 від 05.05.2020 наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2012 року на ім"я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Крім того, ОСОБА_3 28.04.2020 року, приблизно о 17 год., керуючи автомобілем "Міцубіші Лансер", реєстраціний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул.Зодчих, 44 в м.Києві, був зупинений працівниками УПП у м.Києві за порушення вимог Правил дорожнього руху України. Після цього ОСОБА_3 на законну вимогу працівника поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2012 року, ніби виданого Старобешівським РЕР УДАІ УМВС України в Донецькій області, на ім"я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є підробленим, використав його, пред"явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучене працівниками поліції.
Відповідно до висновку судово-технічнох експертизи документів №17-3/743 від 05.05.2020 наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07.2012 року на ім"я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається установою, яке має право видавати такі документи і яке надає права з метою його використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документу.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою його використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як: пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається установою, яке має право видавати такі документи і яке надає права з метою його використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документу.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України у межах, встановлених у санкціях вказаних частин ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Оскільки ОСОБА_3 раніше засуджений Святошинським райсудом м.Києва 05.09.2018 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а за вчинення даного кримінального проступку до покарання у виді штрафу, тому за таких обставин, суд вважає, що дані вироки слід виконувати самостійно.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за:
ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;
ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.
Вирок Святошинського райсуду м.Києва від 05.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді 7 років позбавлення волі і вирок Святошинського райсуду м.Києва від 02.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 1 700 грн., виконувати самостійно.
Речові докази посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.07. 2012 року на ім`я ОСОБА_4 , яке долучено до матеріалів даного кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи №17-3/743 від 05.05.2020 року у розмірі 980 ( дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1