Справа № 522/3909/16-к
Провадження № 1-кп/522/395/20
У Х В А Л А

13 липня 2020 року Колегія суддів місцевого Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0011784 від 10.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 обрана у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2016 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд. Однак, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 спливає.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.

В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Захисник та його підзахисний ОСОБА_7 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав та в свою чергу просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою. При цьому, захисник обвинуваченого зазначив, що прокурором не доведено наявність жодного з ризиків передбаченого ст. 177 КПК України.

Заслухавши сторони, колегія суддів з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою до двох місяців.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України, суд вважає за необхідне, при розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, керуватись Конституцією України та загальними нормами кримінального процесуального закону, які регламентують питання щодо застосування запобіжних заходів на стадії судового провадження, зокрема ст. 29 Конституції України, а також ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України.

Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є те, що він обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості та особливо тяжкому злочинах, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.

Ризик впливу на свідків та потерпілого підтверджується тим, що обвинувачений перед загрозою суворого покарання можуть вчинити дії, спрямовані на залякування потерпілого та свідків, з метою спотворення їх показань в суді.

За таких підстав ризик впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі, аналогічно у зв`язку з відсутністю засобів для існування.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Разом з тим, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочини вчинені із застосуванням насильства.

Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч. 3, 177, 178 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити до два місяці, а саме до 11.09.2020 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді

13.07.2020