Справа № 509/692/21
УХВАЛА
15 лютого 2021 року смт. Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000116 від 13.02.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теплодар Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно працевлаштований складачем потягів на ТОВ «ТІС», має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15.02.2021 року старший слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 11 лютого 2021 року, приблизно о 01 год. 00 хв., більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, підозрюваний ОСОБА_5 на автомобілі марки «ВАЗ 2115» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 його тестю ОСОБА_8 , заздалегідь домовившись про зустріч та в подальшому про виїзд до Болградського району Одеської області щодо огляду та придбання автомобіля зі своїм колегою по роботі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , направився до місця, де повинен був його забрати, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Рухаючись на автодорозі Р-70, за маршрутом Одеса-Білгород-Дністровський в напрямку м.Болград, між населеними пунктами с.Нова Долина та с.Барабой Овідіопольського району Одеської області у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу роботи на підприємстві ТОВ «ТІС» та в подальшому з приводу роботи системи опалення, а саме печі автомобілю.
Через деякий час, 11 лютого 2021 року, приблизно о 02 год. 30 хв., більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_9 попросив підозрюваного ОСОБА_5 зупинитися для того, щоб справити свої потреби, на що підозрюваний ОСОБА_5 погодився та запинив автомобіль на узбіччі дороги за межами населеного пункту с. Барабой Овідіопольського району Одеської області, неподалік лісосмуги.
Перебуваючи у вказаному місці підозрюваний ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у ОСОБА_9 при собі знаходились грошові кошти, які він приготував для придбання автомобілю вирішив заволодіти майном ОСОБА_9 , шляхом вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства потерпілого із корисливих мотивів.
З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства потерпілого, діючи із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підозрюваний ОСОБА_5 взяв в багажнику автомобілю будівельний металевий трос (дріт) довжиною 5-7 метрів, підійшов до ОСОБА_9 та напав на останнього застосувавши насилля небезпечне для його життя та здоров`я в момент застосування, що виразилось накиданні на шию потерпілого ОСОБА_9 металевого тросу, та подальшого затягнення тросу на шиї потерпілого, в результаті вказаних насильницьких дій настала смерть потерпілого.
Вчинивши умисне вбивство гр. ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_5 отримав можливість та заволодів наявними у потерпілого грошовими коштами, а саме: 1100 доларів США, що еквівалентно 30 525 грн. та 50 000 грн., а всього в сумі 80 525 гривень.
В подальшому підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи наслідки своїх злочинних дій, з метою приховання слідів злочину відволік труп ОСОБА_9 неподалік в лісосмугу, при цьому накрив тіло останнього курткою, яка знаходилася в багажнику автомобілю та зник з місця вчинення злочину.
13.02.2021 року за фактом вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, із корисливих мотивів та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

В обґрунтування клопотання посилається на наявність обгрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, з метою запобігання незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без встановлення розміру застави.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, вказують, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що матеріали клопотання не містять достатніх докази про доведеність підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених саме п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, не погоджується з кваліфікацією кримінальних правопорушень, оскільки у підозрюваного не було умислу на заволодіння майном. Крім того, ризики, на які посилаються слідчий та прокурор є недоведеними та виражаються у формі припущення. Просить застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт, цілодобово.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні частково визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив, що перебував у стані афекту, не мав умислу на заволодіння грошовими коштами. Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт, нікуди втікати не збирається, так як він одружений та має на утриманні малолітніх дітей.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши пояснення всіх учасників судового провадження, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява N 33977/96) від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) від 10.02.2011 р. ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.ст. 177, 183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Встановлено, що 13.02.2021 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано за фактом вчинення зазначених кримінальних правопорушень, в порядку ст. 208 КПК України.

14.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» (заява N 9627/81) від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: письмовою заявою ОСОБА_5 від 13.02.2021 року; протоколом огляду місця події від 13.02.2021 року території місцевості , що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, лісосмуга між полями с.Барабой та смт.Великодолинське та планом схемою до протоколу огляду; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 13.02.2021 року та ОСОБА_11 від 13.02.2021 року, які попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України; протоколом обшуку від 13.02.2021 року; протоколом огляду місця події від 13.02.2021 року приміщення першого поверху будинку АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 14.02.2021 року.
Наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, є вагомими та можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
Крім того, в судовому засіданні з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 вбачається, що він не заперечує самого факту, що його неправомірними діями було заподіяно смерть ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжкими злочинами, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна (п.6 ч.2 ст.115 КК України) та позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна (ч.4 ст.187 КК України).
Підозрюваний ОСОБА_5 має повних 29 років від народження, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштований складачем потягів на ТОВ «ТІС», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років .
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовано послалися на ризики, які передбачено п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 зник з місця скоєння кримінального правопорушення, крім того, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, а саме від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, дана особа може покинути місце свого проживання, що унеможливлює проведення подальшого судового розгляду та за наявності достатніх підстав притягнення до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 на теперішній час знає анкетні дані потерпілих у кримінальному провадженні, знає їх місце мешкання та враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності є усі підставі вважати, що він може впливати на потерпілих в кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи, які передбачені ч.1ст.176 КПК України, не здатні запобігти встановленим ризикам та не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
У зв`язку з вищенаведеним, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування, тобто до 14.04.2021 року, а тому запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою слід встановити строком на 59 днів, тобто з моменту затримання з 13 години 00 хвилин 13.02.2021 року до 13 години 00 хвилин 14.04.2021 року, а не на 60 діб, як просить слідчий та прокурор.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи встановлені при розгляді клопотання підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч.4 ст.183 КПК України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 години 00 хвилин 14 квітня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 днів і обчислюється з моменту затримання з 13 години 00 хвилин 13.02.2021 року до 13 години 00 хвилин 14.04.2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та закінчує свою дію 14.04.2021 року о 13.00 год.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1