Справа №758/1857/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3384/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинувачених : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника : ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
На розгляді Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні суду першої інстанції прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строків тримання обвинуваченим під вартою на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 21 вересня 2020 року включно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 обраний до нього раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання у період з 22 до 06 години, заставу чи особисте зобов`язання із застосуванням засобу контролю або без такого.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 обраний до нього раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною покидати місце проживання у період з 22 до 06 години, заставу чи особисте зобов`язання із застосуванням засобу контролю або без такого.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції уникає ретельної перевірки доводів сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, ризиків та неможливості застосування до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу. Уникає ретельної перевірки дотримання уповноваженими органами вимог ст.ст. 207-213 КПК України під час затримання, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були затримані без ухвали слідчого судді, суду. Суд першої інстанції взагалі не надав жодної оцінки доводам захисту, зокрема в частині безпідставного затримання, відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, взагалі не спростував доводів захисту щодо відсутності підстав продовження запобіжного заходу.
Сторона захисту вказує, що суд першої інстанції, не дослідивши жодних доказів на підтвердження ризиків, доказів на підтвердження даних про особи обвинувачених, надав прокурору привілеї у доказуванні наявності ризиків та інших обставин, які суд має врахувати під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за ознакою його процесуального статусу в кримінальному провадженні та автоматично продовжив строк тримання під вартою, самостійно встановивши ризики.
Крім того, апелянт вказав, що суд першої інстанції в порушення ч. 4 ст. 183 КПК України взагалі не навів обставини та мотиви використання свого права не визначати розмір застави. Не наведення обґрунтованих мотивів свого рішення про не визначення розміру застави свідчить про відсутність незалежності та безсторонності суду під час постановлення оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідача, обвинувачених та захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив ухвали суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 року від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_11 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другоїстатті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в судді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Статтею 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, вирішуючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував конкретні обставини справи та наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме можливість обвинувачених, перебуваючи на волі, переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що на думку суду може негативно вплинути на розгляд даного кримінального провадження.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що підстави, в зв`язку з наявністю яких був обраний обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 даний запобіжний захід не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.

На переконання колегії суддів, вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість обрання стосовно обвинувачених будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про те ставить питання сторона захисту, оскільки він не забезпечить належної поведінки останніх під час розгляду кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на стадії судового розгляду, не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

Щодо посилання сторони захисту в апеляційних скаргах на те, що суд першої інстанції не здійснив ретельної перевірки дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України під час затримання, оскільки, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані без ухвали слідчого судді, слід зазначити, що за наявності для того підстав, законність їх затримання повинна перевірятись судом, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Що ж стосується встановлення розміру застави, то колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає ухвалу суду обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року, якою обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 21 вересня 2020 року включно залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4