Справа № 991/414/21
Провадження 1-кс/991/430/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури,-
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, в порядку ст. 303 КПК України.

В обґрунтування скарги заявниками наведено наступне. На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2020, за результатом розгляду скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 26.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002289 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 368 КК України, згідно заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за фактом можливого вчинення службовими особами Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та/або іншими особами службового підроблення, внаслідок отримання неправомірної вигоди, та протиправно позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлової субсидії, чим спричинено особливо тяжкі наслідки.

29.12.2020 постановою прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва у суді Спеціалізованої антикорупційного прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні №0002289 за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м.Києві.

Не погоджуючись з вказаною постановою, заявниками подано до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури клопотання від 13.01.2021, в якому вони просили скасувати незаконну постанову прокурора ОСОБА_4 від 29.12.2020 про визначення підслідності за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві та вручити їм копію для відома.

Оскільки відповідь на зазначене клопотання від 13.01.2021 заявникам не надходила, заявники звернулись до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні ним інших дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, тобто в даному випадку згідно норми, встановленої ст. 220 КПК України.

На підставі наведеного заявники просять визнати протиправними дії і бездіяльність Броневицького, Козачини, Макара, Касьяна, Подгорця, Дроботової, Гребенюк та Грищука, якими зловмисно заблоковано досудове розслідування кримінального провадження та зобов`язати Броневицького, Козачину, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Подгорця, Дроботову, Гребенюк та Грищука розглянути клопотання про визначення підслідності кримінального провадження за вимогами ст. 216 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Так, зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Із матеріалів скарги вбачається, що заявниками до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0002289 подано клопотання від 13.01.2021, в якому просили скасувати незаконну постанову прокурора ОСОБА_4 від 29.12.2020 про визначення підслідності у кримінальному провадженні за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві та вручити їм копію для відома.

Зі скарги вбачається, що заявники вважають, що прокурорами не здійснено належне процесуальне реагування на клопотання у відповідності до положень ст.220 КПК України.

Проте, в клопотанні від 13.01.2021 відсутня вказівка на положення ст. 220 КПК України.

У відповідності до положень ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто згідно ст.220 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого, прокурора з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом.

Аналізуючи положення кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні дії, які вчиняються слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, це передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, спрямовані на регулювання перебігу досудового розслідування та його закінчення, оформлення прийнятих слідчим, прокурором процесуальних рішень тощо.

Тобто процесуальні дії безпосередньо не спрямовані на забезпечення процесу доказування, натомість вони створюють необхідні умови для провадження основних слідчих дій, що пов`язані з отриманням доказової інформації та характеризуються опосередкованою діяльністю слідчого.

26.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002289 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 368 КК України, згідно заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3

29.12.2020 постановою прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва у суді Спеціалізованої антикорупційного прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні №0002289 від 26.11.2020 за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Згідно п.3 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений серед іншого доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Поряд з цим слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

До того ж варто враховувати порядок визначення підслідності, встановлений законодавцем.

Частиною 5 ст. 218 КПК України встановлено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога заявників скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 29.12.2020 про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0002289 від 26.11.2020 за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві не може вважатися клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, оскільки є фактично оскарженням процесуального рішення прокурора, яке здійснюється у окремому визначеному законом порядку.

Так зокрема положеннями ч.6 ст. 36 КПК України встановлено, що Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

Разом з тим, необхідно врахувати, що судовий контроль слідчого судді на цьому етапі та у цьому випадку полягає лише у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, у порядку, передбаченому статтями 303-307 КПК України. Отже, такий судовий контроль забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження. КПК України не передбачає механізму розгляду скарг на постанови про визначення підслідності кримінального провадження за органом досудового розслідування, що є прерогативою виключно прокурорів.

Слідчий суддя не наділений повноваженням вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених статтею 307 КПК України. Повноваження слідчого судді прямо визначені нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Оскарження заявниками постанови прокурора про визначення підслідності кримінального провадження не являються предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України та можуть бути оскаржені виключно до прокурорів вищого рівня, зокрема в даному випадку лише Генеральному прокурору або особі, яка виконує його обов`язки, чи керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З цих підстав, враховуючи ту обставину, що заявниками оскаржується бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню на досудовому провадженні, то в такому разі належить відмовити у відкритті провадження за їх скаргою.

Окрім того, з матеріалів скарги вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002289 здійснюється слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Відповідно до ч.ч.2, 3 статті 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

22.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 № 100-IX, яким внесено зміни у пункт 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України.

Так, відповідно до п. 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З огляду на вказану норму можна зробити висновок, що слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні лише ті клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, досудове розслідування за якими здійснює Національне антикорупційне бюро України.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.

Наведене вказує на непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.

Керуючись ст. ст. 36, 218, 220,303, 304, 307-309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання про скасування постанови прокурора про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0002289 від 26.11.2020 за слідчими Дарницького управління поліції ГУ НП у м.Києві - відмовити.
Копію ухвали невідкладно надіслати особам, які подали скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1