ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/695/20 Справа № 705/2931/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :

ДУ «Черкаська виправна колонія (№92)» звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

17 серпня 2020 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено у задоволенні клопотання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, цілі покарання не були досягнуті та виправлення засудженого не настало раніше строку, визначеного вироком суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки своєю працею та ставленням до праці він довів своє виправлення. Мав 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку, має 4 заохочення, виконує обов`язки днювального, залучався до благоустрою гуртожитку, судові витрати в сумі 1186 грн. сплачені, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

ОСОБА_7 засуджений 23.01.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, йому зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23.12.2017 по 23.01.2018.

Початок строку відбування покарання 23.11.2017, кінець строку покарання 23.11.2021.

Під час перебування в СІЗО м. Черкаси характеризувався негативно, до праці не залучався, мав 1 стягнення, яке в установленому законом порядку погашено, заохочень не мав.

В Старобабанівській виправній колонії № 92 відбуває покарання з 26.03.2018, де характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Допустив 3 порушення режиму відбування покарання, з них 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, яке зняте у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки днювального на відділенні № 11. До своїх обов`язків ставиться сумлінно, за що заохочувався 4 рази правами начальника колонії. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при- ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Має заборгованість за вироком суду в сумі 1186,44 грн.

Адміністративна комісія установи відмовляла ОСОБА_7 у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації 11.04.2019, як засудженому, який не став на шлях виправлення.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» не можна назвати вцілому сумлінною.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_7 не був працевлаштованим, неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення і перевиховання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого про те, що він поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2020 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :