Єдиний унікальний номер 341/458/20
Номер провадження 1-кп/341/138/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд ІваноФранківської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бурштина, Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання якого за адресою АДРЕСА_2 , українцю, громадянинові України, одруженому, раніше не судимому,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , суд -

встановив:

ОСОБА_3 повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднано з проникненням у житло та інше приміщення таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , при наступних обставинах.

ОСОБА_3 у першій декаді грудня 2019 року близько 20 години проживаючи в одному житловому будинку з особою, провадження щодо якого виділене в окреме дізнався від останнього про те, що у АДРЕСА_3 знаходиться господарство ОСОБА_5 , у якому ніхто не проживає, і під час подальшого спілкування особа, провадження щодо якого виділене в окреме запропонував ОСОБА_3 поїхати з ним до вказаного господарства та вчинити звідти крадіжку чужого майна.

ОСОБА_3 погодився на пропозицію, після чого взяв наявний у його користуванні легковий автомобіль марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та власний автомобільний причеп марки АМС-500 «Старконь», реєстраційний номер НОМЕР_2 і разом з особою, провадження щодо якого виділене в окреме, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів.

Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили легковий автомобіль з причепом неподалік господарства ОСОБА_5 і діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства. Там вони підійшли до належного ОСОБА_7 дерев`яного сараю, який знаходився біля огорожі вказаного господарства і у якому знаходились заготовлені господарем та порізані на метрову довжину стовбури дерев твердих порід, а саме: ясена, граба і дуба.

При цьому ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якого виділене в окреме усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконались, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, після чого через незачинені вхідні двері удвох незаконно проникли всередину вказаного сараю де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів таємно викрали 2 кубічні метри вказаних вище дров твердих порід вартістю 420 гривень за 1 кубічний метр, які завантажили на привезений з собою причіп і залишили місце вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якого виділене в окреме розпорядились викраденими дровами на власний розсуд, продавши їх місцевій жительці ОСОБА_8 за 800 гривень, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 840 гривень.

Через декілька днів після вчинення вказаного вище злочину, розтративши виручені від продажу викрадених дров грошові кошти, ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якого виділене в окреме вирішили удруге поїхати до господарства ОСОБА_5 , яке знаходиться у АДРЕСА_3 , та знову вчинити звідти крадіжку чужого майна.

Цього ж дня, близько 21 години ОСОБА_3 взяв наявний у його користуванні згаданий вище легковий автомобіль марки ВАЗ-2101 з власним автомобільним причепом марки АМС-500 «Старконь» і разом з особою, провадження щодо якого виділене в окреме, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів.

Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили легковий автомобіль з причепом неподалік господарства ОСОБА_5 і діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства та через відчинену хвіртку безперешкодно зайшли на його територію.

Там ОСОБА_3 і особа, провадження щодо якого виділене в окреме, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до приміщення іншого сараю, який знаходився на території господарства ОСОБА_5 і вхідні двері якого на той час були зачинені на навісний замок. При цьому особа, провадження щодо якого виділене в окреме за допомогою невстановленого слідством підручного предмету зірвав з вхідних дверей навісний замок, після чого вони обоє незаконно проникли всередину вказаного сараю де діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали 2 кубічні метри порізаних на метрову довжину стовбурів дерев твердих порід вартістю 420 гривень за 1 кубічний метр, які завантажили на привезений з собою причіп і втекли з місця вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розпорядились викраденими дровами на власний розсуд, знову продавши їх місцевій жительці ОСОБА_8 за 800 гривень, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 840 гривень.

Наприкінці грудня 2019 року після розтрати виручених від продажу викрадених дров грошових коштів ОСОБА_3 і особа, провадження щодо якого виділене в окреме вирішили у черговий раз поїхати до господарства ОСОБА_5 , яке знаходиться у АДРЕСА_3 , та знову вчинити звідти крадіжку чужого майна.

Цього ж дня близько 20 години ОСОБА_3 взяв з дому наявний у його користуванні саморобний мотоцикл з коляскою, складений з мотоциклів марки К-750 та МТ і з почепленим на нього реєстраційним номером НОМЕР_3 , і разом з особою, провадження щодо якого виділене в окреме, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів Галицького району.

Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили мотоцикл неподалік господарства ОСОБА_5 і, діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства. Там вони обоє через відчинену хвіртку безперешкодно зайшли на територію господарства ОСОБА_7 та підійшли до стайні, яка розташована під одним дахом з літною кухнею та стодолою і вхідні двері якої на той час були зачинені на навісний замок.

При цьому ОСОБА_3 з особою, провадження щодо якого виділене в окреме, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переконавшись, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого слідством підручного предмету зірвав з вхідних дверей навісний замок і разом незаконно проникли в середину вказаної стайні, де почали шукати якесь майно, яке б можна було викрасти.

Під час огляду вказаного приміщення вони виявили чотири залізничні рейки марки Р-50, довжиною по 2 метри кожна, вагою 1 погонного метра 51,67 кг та вартістю, як брухт чорного металу, по 3 грн. за 1 кг, які виконували роль балок перекриття, і вирішили вчинити їх крадіжку.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за допомогою невстановленого слідством предмету зірвали з місць кріплень вказані залізничні рейки і по черзі поносили їх, до мотоцикла та завантажили у коляску.

Після цього, ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якого виділене в окреме, продовжуючи свої злочинні дії, у пошуках іншого майна, яке б можна було викрасти з вказаного господарства, підійшли до житлового будинку ОСОБА_5 , вхідні двері якого були зачинені на врізний замок і у якому на той час ніхто не проживав.

При цьому особа, провадження щодо якого виділене в окреме за допомогою невстановленого слідством підручного предмета відкрив вказаний врізний замок і вони обоє з ОСОБА_3 незаконно проникли всередину вказаного житла, де почали шукати якесь майно, яке б можна було викрасти.

Не виявивши ніякого майна, ОСОБА_3 з особою, провадження щодо якого виділене в окреме діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів виколупали зі стіни і таємно викрали 6 мерів алюмінієвої електричної проводки загальною вагою 0,5 кг та вартістю, як брухт кольорових металів, по 18 грн. за 1 кг, яку також завантажили у коляску мотоцикла і втекли з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, здавши його, як металобрухт, різним фізичним особам.

Всього, у вказаний день ОСОБА_3 спільно з особою, провадження щодо якого виділене в окреме викрали з господарства ОСОБА_5 8 погонних метрів залізничної рейки марки Р-50, вагою 1 погонного метра 51,67 кг та вартістю, як брухт чорного металу, по 3 грн. за 1 кг та 6 метрів алюмінієвої електричної проводки, загальною вагою 0,5 кг та вартістю, як брухт кольорових металів, по 18 грн. за 1 кг, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1249 гривень 08 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, щиро покаявся. Пояснив, що дійсно двічі з особою, провадження щодо якого виділене в окреме автомобілем їздили до господарства ОСОБА_5 , де з сараю викрадали дрова та в подальшому реалізовували мешканці села Дем`янів Ірині. Третій раз з стайні даного господарства викрали залізничні рейки та з будинку проводку, які реалізували як брухт.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні фактичні обставини справи не оспорив. Зазначив, що з його господарства викрадено дрова, рейки, які слугували як балки перекриття та електричну проводку, яка була прокладена під штукатуркою. Заподіяна йому шкода не усунута.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає, дапитом потерпілого, дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 КК України, так як він, повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у інше приміщення та житло. викрав чуже майно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання обставин, що негативно характеризують особу не встановлено, раніше не судимий, є батьком трьох дітей, членом багатодітної сім`ї. Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння у виді позбавлення волі.

Враховуючи відношення ОСОБА_3 до вчиненого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливі без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Окрім обов`язків визначених частиною 1 статті 76 КК України, суд додатково покладає такі обов`язки, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. ОСОБА_3 стверджує, що він працює косарем у КП «Житловик», однак такі твердження є голослівними, документально не підтверджені. А тому, слід покласти на ОСОБА_3 обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом 2 (двох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1