Справа №1109/4615/12
Провадження №1/390/1/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький матеріали кримінальної справи по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта вища, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 190 ч.3, 358 ч.ч.2,3 КК України,
В С Т А Н О В И В:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 190 ч.3, 358 ч.ч.2,3 КК України.
Підсудним заявлено відвід прокурору, який обґрунтовано тим, що прокурор ОСОБА_3 продовжує підтримувати не посвідчене, а тому не існуюче обвинувачення, оскільки затвердження обвинувального висновку є обов`язком прокурора, а підпис прокурора або його заступника супроводжується печаткою відповідної прокуратури, яка використовується в її діяльності, проте печатка на обвинувальному висновку відсутня, отже затвердження обвинувального висновку не відбулось. Прокурор не зазначили про підтримання не існуючого обвинувачення, не заявляє про повернення справи на додаткове розслідування, при цьому не звертає уваги на допущені порушення вимог КПК України в редакції 1960 року, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. Прокурор розуміючі, що обвинувачення фактично змінено, продовжує підтримувати не існуюче обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України. 20.12.2010 року прокурор ОСОБА_8 склала, підписала та направила до Кіровоградського апеляційного суду процесуальний документ під назвою Зміни до апеляції за №11083вих.10, якими фактично зменшила обсяг обвинувачення, заявила про виключення з обвинувачення ст.185 ч.4 КК України. Зазначений процесуальний документ фактично зменшив обсяг обвинувачення, не був скасований у встановлені законодавством строки та по цей час і набрав законної сили, на що прокурор ОСОБА_3 не звертає увагу та не заявляє клопотання про повернення справи на додаткове розслідування з підстав існування такої зміни, а підтримує обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України, яке фактично виключено з обвинувачення. Прокурор ОСОБА_3 не роз`яснила чому до обвинувального висновку не внесені фактичні зміни та чому він оголошує не затверджений обвинувальний висновок. 09.10.2020 року стороною обвинувачення оголошена резулятивна частина обвинувального висновку, при цьому після оголошення прокурор майже не намагався роз`яснити чому оголошено не засвідчений обвинувальний висновок та оголошує обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України, яке було виключене з обвинувачення у 2010 році. Отже, надана оцінка діям стороні обвинувачення, є беззаперечним доказом упередженого відношення до обвинуваченого ОСОБА_6 і справи в цілому та небажання об`єктивно розглядати кримінальну справу та виконувати вимоги законодавства. Викладені обставини на думку підсудного є підставою для відводу прокурору по справі.
Захисники підтримали заяву про відвід прокурору.
Прокурор заперечила проти задоволення заяви.
Заслухавши думку учасників процесу, зваживши доводи заяви про відвід, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відвід є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно ст.54 ч.1 п.4 КПК України (у редакції 1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.
Згідно ст.58 КПК України (у редакції 1960 року) правила, передбачені статтями 54 і 56 цього Кодексу, стосуються прокурора. Питання про відвід прокурора на досудовому слідстві вирішує вищестоящий прокурор, а в суді суд, який розглядає справу, відповідно до правил, передбачених частинами 1 і 2 статті 57 цього Кодексу. Якщо справа розглядається суддею одноособово, він одноособово вирішує питання про відвід прокурора.
Статтею 57 КПК України (у редакції 1960 року) передбачено, що у разі заявлення відводу судді суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку учасників судового розгляду. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.
Судом встановлено, що на розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 190 ч.3, 358 ч.ч.2,3 КК України, яка постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2020 року призначена до судового розгляду.
Підсудним заявлено відвід прокурору, який обґрунтовано тим, що прокурор продовжує підтримувати не посвідчене, а тому не існуюче обвинувачення, оскільки печатка на обвинувальному висновку відсутня, отже затвердження обвинувального висновку не відбулося, проте висновки підсудного є передчасними та необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять обвинувальний висновок (т.2, а.с.216-241), який затверджено підписом заступника прокурора Кіровоградської області, що відповідає вимогам ст.ст.229, 232 КПК України (у редакції 1960 року), якими не передбачено проставляння печатки прокуратури при затвердженні обвинувального висновку.
В якості обставини для відводу прокурора зазначено, що прокурор підтримує не існуюче обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України, проте матеріали справи свідчать, що згідно обвинувального висновку ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 190 ч.3, 358 ч.ч.2,3 КК України. Підсудний посилається на зміни до апеляції за №11083вих.10 від 20.12.2010 року, якими фактично зменшено обсяг обвинувачення та виключено обвинувачення за ст.185 ч.4 КК України (т.3, а.с.241), проте вказані зміни до апеляції містять лише доводи прокурора, якими останній обґрунтовує необхідність зміни вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року, що були розглянуті судом апеляційної інстанції. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2010 року змінено вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року та виключено з вироку вказівку про засудження ОСОБА_6 за ст.ст.185 ч.4, 358 ч.ч.2,3 КК України (т.3, а.с.270-280). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.11.2011 року було скасовано ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2010 року та призначено новий апеляційний розгляд (т.4, а.с.133-138). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.04.2012 року скасовано вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2010 року, а справу направлено на новий судовий розгляд (т.4, а.с.214-220). Порядок відмови від обвинувачення прокурором або його зміни у суді передбачено ст.ст.264, 277 КПК України (у редакції 1960 року), якими визначено, що прокурор у разі відмови від обвинувачення або його зміни виносить відповідну постанову. Матеріали справи не містять постанови прокурора щодо зміни обвинувачення чи відмови від його частини, зокрема за ст.185 ч.4 КК України. Викладені обставини свідчать, що прокурором підтримується обвинувачення, що було пред`явлено та викладено в обвинувальному висновку, а тому доводи заяви про відвід щодо підтримання прокурором не існуючого обвинувачення є необґрунтованими.
Наступною обставиною, яка на думку підсудного свідчить про наявність підстав для відводу прокурора зазначено, що прокурор не роз`яснив чому до обвинувального висновку не внесені фактичні зміни та чому він оголошує не затверджений обвинувальний висновок, проте вказані обставини спростовуються наведеною вище оцінкою доводів підсудного, які є передчасними та необґрунтованими.
Таким чином, зваживши кожен окремо та сукупно доводи наведені в заяві про відвід прокурору, проаналізувавши матеріали справи, які стосуються доводів заяви, суд вважає, що вказані підсудним обставини не можуть бути визнані в якості підстав для відводу прокурору передбачених ст.54 ч.1. п.4 КПК України (у редакції 1960 року). Будь-які порушення КПК України (у редакції 1960 року), які могли б свідчити про особисту заінтересованість в результатах справи, або наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності прокурора ОСОБА_3 , судом не встановлені, а тому суд вважає, що заява про відвід прокурору є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.54, 57, 58, 273 КПК (у редакції 1960 року), суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву підсудного ОСОБА_7 про відвід прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по справі №1109/4615/12 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 190 ч.3, 358 ч.ч.2,3 КК України залишити без задоволення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1