Справа № 163/2136/20
Провадження № 1-кп/163/132/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000064 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк, що тимчасово проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, офіціанта ресторану "Жито" (ФОП ОСОБА_6 ), раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він біля 22:10 години 02 липня 2020 року, їдучи з України в Республіку Польща пасажиром автобуса "Сетра", номерний знак НОМЕР_1 , смугою руху "зелений коридор" пункту пропуску "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, намагався перемістити з приховуванням від митного контролю в згортку фольги, помістивши його у задню кишеню шортів, які поклав у дорожню сумку, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 0,8552 грама, однак свій намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час митного контролю.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.
У судовому засіданні сторони кримінального провадження подали угоду про визнання винуватості та просять її розглянути і затвердити.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, незначна вага придбаного для власного вживання наркотичного засобу, відсутність тяжких наслідків) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину і в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян або 25 007 гривень без конфіскації майна.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також на особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та працевлаштування, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.
Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним; про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Предмет злочину з його упакуванням як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню; куртка, паспорт поверненню володільцю; шорти спеціальній конфіскації як знаряддя злочину; документи щодо проходження митного контролю належить залишити в матеріалах справи.
Судові витрати на проведення експертиз згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого. Відповідно до наданої квитанції АТ КБ "Приватбанк" такі витрати обвинуваченим сплачені добровільно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000064, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 25 007 (двадцять тисяч сім) гривень.

Долю речових доказів вирішити таким чином:
- згорток фольги, 0,8852 грама канабісу (в перерахунку на висушену речовину), які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;
- спортивну куртку, яка зберігається в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, повернути ОСОБА_4 в повне розпорядження, знявши накладений 06 липня 2020 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_4 в повне розпорядження, знявши накладений 06 липня 2020 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- шорти, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України і знищити, знявши накладений 06 липня 2020 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- акт про проведення огляду № 205010/2020/600716, митну декларацію ОСОБА_4 від 02.07.2020 року; копії контрольного талону для проходження по "зеленому коридору", контрольного талону для проходження по "червоному коридору" серії КВІ № 738004, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1