Справа № 635/7337/20
Провадження № 1-в/635/1020/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В :

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року призначене остаточне покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19 вересня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання 19 квітня 2021 року.
Начальник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, в якому просить привести вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Прокурор та засуджений надали до суду заяви, в яких проти задоволення клопотання не заперечували.
Відповідно до положень ч. 5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 391, 71 КК України до 3 років позбавлення волі.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року призначене остаточне покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкція частини 1 ст.309 КК України викладена в наступній редакції «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за сукупністю вироків від 19 вересня 2019 року та від 28 лютого 2018 року, у тому числі за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що входить у сукупність, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року, яка входить у сукупність вироків, за якими засуджений відбуває покарання, - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 2 років обмеження волі.
Але, враховуючи, що остаточне покарання призначено вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року у за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року, виходячи з вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання слід визначити раніше призначене - у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2019 року за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71, ст.72 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року раніше призначене - у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1