печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047 від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047 від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії.

У поданій скарзі особа, яка її подала ОСОБА_3 висуває вимоги про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047 від 28.12.2019 року, посилаючись на її невмотивованість та необґрунтованість.

В засідання особа, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутністю, на задоволенні скарги наполягає.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Згідно положень ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що остання є невмотивованою та необґрунтованою.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення, зобов`язати вчинити дію, чи зобов`язати припинити дію.

Тому, слідчий суддя, розглянувши скаргу з урахуванням наданих в обґрунтування даних, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047від 28.12.2019 року, підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002047 від 28.12.2019 року, скасувати.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1