ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/213/19 Номер провадження 11-кп/814/386/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, приміщенні суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001446 щодо
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
31.03.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
09.07.2018 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та строк покарання визначено рахувати з 06.11.2019 року.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання визначено рахувати з часу затримання з 12.08.2019 року.

Судом вирішено питання відносно речових доказів та стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави втрати за проведення судової експертизи по 1144 грн. 00 коп. з кожного.
Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими в тому, що вони 14.12.2018 року близько 11 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою з прямим умислом з корисливою метою, шляхом підбору ключа до навісного замка проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрали майно ОСОБА_13 , а саме: планшет фірми "Target" та сабвуфер "Bravis", спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в загальному розмірі 1166 грн. 33 коп. З місця скоєння злочину зникли, розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись обвинувачений ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію, просить вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме призначити йому покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, оскільки призначене покарання вважає несправедливим через його суворість.
Не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невизнання пом`якшуючими покарання обставинами активне сприяння розкриттю злочину і щире каяття.
Вважає, що місцевим судом не враховано особу обвинуваченого, зокрема те, що він є повною сиротою, має неофіційну роботу, вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_8 також не оспорюючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію, просить вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме призначити йому покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, оскільки призначене покарання вважає несправедливим через його суворість.
Вважає, що місцевим судом не враховано того, що він перебуває на обліку в першій міській лікарні з невирішеним питанням щодо групи інвалідності та працездатності.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, яка просила апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч.2 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Як передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, фактичні обставини провадження та юридична кваліфікація дій обвинувачених ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.
Доводи апеляційних скарг обох обвинувачених про невідповідність призначеного засудженим покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених через суворість колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, дані про їх особи та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинувачених судом першої інстанції не виявлено.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невизнання місцевим судом пом`якшуючими покарання обставинами активне сприяння розкриттю злочину і щире каяття є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції враховував особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не працює та не має стабільного джерела доходу, раніше судимий за вчинення злочину проти власності, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2017 року, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не працює, а відтак не має постійного заробітку, раніше судимий за вчинення злочину проти власності, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2018 року, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, а також висновки, викладені у досудовій доповіді представника органу пробації, та на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого правильного висновку про призначення обвинуваченим покарання, яке пов`язане із позбавлення волі та призначив покарання в межах санкції статей.

Дане покарання відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів і не є занадто м`яким.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не врахування судом першої інстанції того, що він є повною сиротою, має неофіційну роботу, вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів є безпідставними і такими, що не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, як і доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він перебуває на обліку в першій міській лікарні з невирішеним питанням щодо групи інвалідності та працездатності.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягають.

Невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, як підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4