У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 15 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000303 від 15 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 26 серпня 2020 року слідчою прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Зазначену постанову особа, яка подала скаргу вважає необґрунтованою та передчасною, оскільки слідчою підчас досудового розслідування не вжито відповідних заходів для проведення слідчих дій у зв`язку із чим в постанові про закриття кримінального провадження невірно зазначено учасників даного кримінального провадження. При цьому, у самій постанові не вказано вік особи, яка нанесла удари сину заявника та невірно зазначено. що вони обоє є учнями 2 класу, при цьому його син є учнем 3 класу. Зазначені обставини в сукупності свідчать про проведення не об`єктивного досудового розслідування, яке позбавляє заявника права в подальшому звертатись з цивільними вимогами до батьків особи, яка завдала ударів його сину.

Із зазначених підстав особа, яка подала скаргу просить скасувати постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 15 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 заявлені у скарзі вимоги підтримав у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того в судовому засіданні заявив клопотання про постановлення ухвали, якою зобов`язати слідчу, іншу уповноважену особу, відповідальну особу Київської місцевої прокуратури №4 надати матеріали кримінального провадження № 0000303 від 15 січня 2020 року.
Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, матеріали закритого кримінального провадження не надав, хоча матеріали за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
15 січня 2020 року за заявою ОСОБА_3 внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000313, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
За результатами проведених слідчих дій, 26 червня 2020 року постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві закрито кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудового розслідування №0000313 від 15 січня 2020 року, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

На неодноразові листи слідчої судді матеріали кримінального провадження №0000313 від 15 січня 2020 року не надані.

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Щодо клопотання особи, яка подала скаргу про зобов`язання слідчого, прокурора надати матеріали кримінального провадження, то слідча суддя з урахуванням розумності строків на розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а також підстав для скасування зазначеної постанови, які практично зводяться до неналежного відображення у оскаржуваному рішенні обставин кримінального провадження, а відповідно і неналежного мотивування даного рішення, приходить до висновку, що у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:
а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

У мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження від 26 червня 2020 року слідчою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві зазначається, що особа, яка наносила тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 являється малолітній ОСОБА_5 , то відсутність хоча б одного елементу складу злочину, а саме, в даному випадку суб`єкта виключає наявність складу злочину.

При цьому, в даній постанові, де слідча викладає фактичні обставини справи зазначається, що під час досудового розслідування під час допиту свідка батька малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_3 , він повідомив, що тілесні ушкодження його сину ОСОБА_6 , спричинив його однокласник, а саме учень 2 класу ОСОБА_7 .

Із-за неузгодженості в постанові про закриття кримінального провадження слідчою суддею не встановлено кому саме завдано шкоди в даному кримінальному провадження, а також особу, яка завдала потерпілому шкоди.

Оскільки в постанові слідчої у одному абзаці зазначається, що шкоду потерпілому завдав ОСОБА_5 , а в іншому - ОСОБА_7 , тому слідча суддя вважає обґрунтованими твердження особи, яка подала скаргу про те, що під час досудового розслідування слідчою не встановлено належним чином особу, яка має відношення до даного кримінального провадження, а тому стверджувати про те, що у даному кримінальному провадженні відсутній суб`єкт злочину є передчасним.

Крім того, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження, слідчою суддею не вдається за можливе встановити, які саме процесуальні дії вчинено слідчою під час досудового розслідування, зокрема в частині встановлення суб`єкту злочину.

Враховуючи вищевикладені неточності в постанові про закриття кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що оскаржувана постановає суперечливою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :
скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 15 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 29 жовтня 2020 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1