Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1755/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000649 від 20.04.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції)

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9

(в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить змінити, зарахувати йому до строку відбуття покарання строк його тримання під вартою з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, а саме період його перебування під вартою в слідчому ізоляторі м. Києва, з 23.11.2017 року до вступу вироку в законну силу. Посилається на те, що суд вирішуючи питання про зарахування йому строку тримання під вартою до строку відбуття покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі безпідставно не зарахував вказаний час перебування його під вартою в слідчому ізоляторі термін його перебування в слідчому ізоляторі м. Києва, починаючи з 23.11.2017 року.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.186 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання з покаранням, призначеним за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року, остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 23.11.2017 року.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII), зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 13.04.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 6691 грн. процесуальних витрат на проведення судових експертиз.
Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_9 на вирок щодо якого учасники судового розгляду апеляційні скарги не подавали.

Як визнав суд, 19 квітня 2017 року близько 23 години ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в с. Жабче Коростенського району Житомирської області, разом підійшли до житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , та постукали у вікно вказаного будинку, повідомивши, що сталась пожежа в його домогосподарстві. Після чого ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, відкрив вхідні двері свого будинку і в цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_6 через відчинені вхідні двері проникли в житло та застосували фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , що виразилось в тому, що ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , схопив потерпілого за одяг і заштовхав до першої кімнати, де повалив на підлогу обличчям донизу, та, завівши руки за спину, став вимагати грошові кошти, після чого, утримуючи потерпілого ОСОБА_10 лежачим на підлозі, декілька разів притиснув його голову об підлогу, і таким чином заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді численних синців на обличчі, які відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.
В цей же час ОСОБА_6 , діючи узгоджено в рамках злочинної змови з ОСОБА_9 , оглядав кімнати будинку, відшукуючи грошові кошти та цінності. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відкрито повторно з проникненням в житло заволоділи чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: грошовими коштами в сумі 700 гривень та мобільним телефоном марки «Nokia-1280», вартістю 200 гривень, заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 900 гривень.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заперечував, щоб була задоволена апеляційна скарга, прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності, його дії за ч.3 ст.186 КК України судом кваліфіковані правильно, а призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно не зарахував йому строк його тримання під вартою в слідчому ізоляторі м. Києва з 23.11.2017 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, є необґрунтованими.

З матеріалів провадження видно, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі ухвали судді Овруцького районного суду від 14.05.2018 року для забезпечення розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 було переведено до ДУ «Житомирської установи виконання покарань №8», куди обвинувачений прибув 13.04.2018 року.

Вирішуючи питання про зарахування ОСОБА_6 строку перебування під вартою до строку відбуття покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, суд правильно зарахував йому у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи саме з 13.04.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для зарахування ОСОБА_6 часу його тримання під вартою, а саме перебування в слідчому ізоляторі м. Києва, з 23.11.2017 року до вступу вироку в законну силу, оскільки з матеріалів провадження не видно, що обвинуваченому по даному кримінальному провадженні, починаючи з 23.11.2017 року обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок суду є законний та обґрунтований, підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року, щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: