Справа № 202/4824/20
Провадження № 1-кс/202/6558/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 13.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України, ст. 27 КК України, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 2 ст. 146 КК України, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278, КПК України.
Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25 травня 2020 року, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступив в злочинну змову із ОСОБА_5 щодо придбання прав на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 . Згідно злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо придбання прав на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 як виконавець злочинного плану, мав би зареєструвати право власності на вказану квартиру за собою на підставі завідомо фіктивних цивільних правочинів для подальшого її продажу третім особам.

Для цього, згідно злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , між ОСОБА_7 , яка раніше шахрайським шляхом набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та ОСОБА_4 передбачалось укладення завідомо фіктивних правочинів, а саме: договору позики від 25.05.2020, реєстровий номер 290, відповідно до якого ОСОБА_7 отримала в позику грошові кошти від ОСОБА_4 в розмірі 540 000 (п`ятсот сорок тисяч) грн., що насправді не відповідає дійсності; договору іпотеки від 25.05.2020, реєстровий номер 292, відповідно до якого для забезпечення виконання вище вказаного фіктивного договору позики ОСОБА_7 надано в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 , де іпотеко держателем виступає ОСОБА_4 ; договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 11.06.2020, реєстровий номер 355, відповідно до якого нібито через неповернення ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_4 за фіктивним договором позики, ОСОБА_4 набуває право власності на квартиру АДРЕСА_3 з метою подальшого її продажу третім особам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.05.2020, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осі із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як виконавець, згідно розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , злочинного плану, прибув разом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 для укладення фіктивного договору позики та фіктивного договору іпотеки, які вчинено без наміру створення правових наслідків та з метою подальшого їх використання для перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 .

В той же день, а саме 25.05.2020, на підставі заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчено договір позики, реєстровий номер 290, відповідно до якого ОСОБА_4 передає ОСОБА_7 у позику гроші в сумі 540 000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень до 25 червня 2020 року включно та договір іпотеки, за реєстровим номером 292, згідно якого іпотекою забезпечується зобов`язання Іпотекодавця ОСОБА_7 за договором позики, посвідченим 25.05.2020 ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим номером 290, та для забезпечення виконання зобов`язання за договором іпотеки ОСОБА_7 надано квартиру АДРЕСА_3 , внаслідокчогоприватнимнотаріусомзареєстрованообтяженнянерухомого майна.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 11.06.2020, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як виконавець, згідно розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинного плану, прибув разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 для укладення завідомо фіктивного договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

В той же день, а саме 11.06.2020, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за реєстровим номером №355, відповідно до якого ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 .

Отже, в результаті виконання злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі завідомо фіктивних договорів, а саме: договору позики від 25.05.2020, за реєстровим номером 290, договору іпотеки від 25.05.2020, за реєстровим номером 292, договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 11.06.2020, за реєстровим номером 355, 11.06.2020 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , будучи введений в оману, не усвідомлюючи злочинні наміри вище вказаних осіб, зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_3 , про що вніс відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 36846012.

У той же час, згідно інформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 спричинено майнову шкоду у розмірі 540 000 грн. 00 коп. (п`ятсот сорок тисяч гривень), що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до ч. 3 примітки ст.185 КК України є великим розміром.

Тим самим ОСОБА_4 придбав право на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_10 у великому розмірі.

Умисні дії ОСОБА_4 , а саме придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

03 вересня 2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 , а також іншими доказами у їх сукупності.

Прокурор вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інший злочин, так як станом на теперішній час останній офіційно не працевлаштований, не має постійного законного доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів з корисливих мотивів.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження прокурор просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні вину не визнав, однак проти задоволення клопотання не заперечував.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000014, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2020 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 розпочате 13.01.2020 року.

03 вересня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 , а також іншими доказами у їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 3 ст. 190 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, усвідомлюючи покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків або інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 14 год. 30 хв. 13 листопада 2020 року.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп.
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк до 14 год. 30 хв. 13 листопада 2020 року:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 14 год. 30 хв. 13 листопада 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1