Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1878/20
номер провадження 1-кс/695/370/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Канівського ВП ГУНП в Черкаській області, погоджене з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Канівського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотаннямпро арешт майна.
Клопотання обґрунтовано наступним.

У ніч на 20.07.2020 року, невстановлена особа, шляхом проникнення до телефонної станції, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, з метою власного збагачення викрала три блоки багатофункціональних з`єднань, а саме блоків МКС (з вмістом срібла).
По даному факту 20.07.2020 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2020 року, 29 вересня 2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: мобільний телефон чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , мобільний телефон «Samsung» імеі НОМЕР_3 , паперовий конверт із-під сім-картки оператора мобільного зв`язку «Lifecell», сім картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з номером « НОМЕР_4 », дві пари чоловічих кросівок, автомобіль марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_5 та паперовий пакунок із порошкоподібною речовиною білого кольору.
Орган досудового розслідування вважає, що наявні достатні підстави вважати, що до вилучені речі могли використовуватися для вчинення, а також приховання злочинної діяльності, а також могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, в зв`язку з чим виникає необхідність у їх додатковому огляді та дослідженні, що потребує відповідного часу.
За таких обставин, при наявності трьох критеріїв, яким відповідають речові докази, по вказаному провадженню, усі вище перелічені речі визнано як речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000716.

Оскільки вище вказані речі могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, чи могли бути знаряддям його вчинення, а тому такі потребують додаткового вивчення та з метою запобігання втрати речових доказів, їх пошкодження, знищення, зміни та інше виникла необхідність в накладені арешту на них, а тому старший слідчий СВ Канівського ВП ГУНП в Черкаській області, за погодженням із прокурором звернувся до суду із даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження в режимі таємниці слідства, виходить з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 171 КПК України встановлено вимоги до клопотання про арешт майна. Так частина друга вказаної статті визначає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні про арешт вказаного автомобіля зазначено, що майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 було визнано постановою заступника начальника СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області речовим доказом по справі.
Разом із тим, а ні клопотання про арешт майна, а ні постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання не відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені слідчим суддею в судовому засіданні.
Із матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000716 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте з протоколу обшуку, від 29.09.2020 року, який складено старшим слідчим СВ Канівського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 вбачається, що обшук в рамках даного кримінального провадження проводився не за вказаною в ухвалі слідчого судді адресою, а в автомобілі марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_5 , де і були віднайдені ряд вказаних у клопотанні речей, а саме: мобільний телефон чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , мобільний телефон «Samsung» імеі НОМЕР_3 , паперовий конверт із-під сім-картки оператора мобільного зв`язку «Lifecell», сім картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з номером « НОМЕР_4 » та паперовий пакунок із порошкоподібною речовиною білого кольору.
Окрім того, відповідно до вказаного протоколу, було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де було віднайдено дві пари чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що до клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом із тим матеріали даного клопотання не містять жодних відомостей про те, чи надавався дозвіл на проведення обшуку зазначеного автомобіля та чи проводився такий обшук відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України.

Відомості про «легалізацію» такого обшуку матеріали справи не містять та в порядку визначеному ч. 3 ст. 233 КПК України органи слідства до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про проведення обшуку в автомобілі марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_5 до слідчого судді не звертались.

Таким чином проведення обшуку вказаного автомобіля належним чином не легалізовано, а тому майно вилучено із порушенням чинного законодавства.

Окрім того, вказане клопотання в частині арешту автомобіля марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_5 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, адже саме клопотання не містить документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Окрім того матеріали подання не містять жодного обґрунтування необхідності арешту автомобіля, не зазначені ризики його втрати, не вказано які необхідно вчинити із ним слідчі дії та не можливість їх вчинення під час огляду місця події.

Таким чином у задоволенні клопотання про арешт майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку автомобіля марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_5 та арешту самого автомобіля, необхідно відмовити.
Що стосується вилученого паперового пакунку із порошкоподібною речовиною білого кольору, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України визначено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Що стосується виявлених та вилучених двох пар чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4, які були виявлені в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя зазначає наступне.
Із наданих до клопотання матеріалів вбачається, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2020 року, були виявлені та вилучені зазначені вище дві пари чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4, що стверджується протоколом обшуку від 29.09.2020 року.

Постановою заступника начальника СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 29.09.2020 року, на підставі ст. 98 КПК України вилучені предмети визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів…

Частиною 3 ст. 170 КК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані у клопотанні про арешт майна речі підпадають під ознаки речових доказів і відповідно є речовими доказами, їх подальше використання може призвести до втрати, знищення, зміни, переховування самих речей, або знищення слідів злочину, які можуть зберегти останні на собі.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Таким чином, вказані у клопотанні дві пари чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4є речовими доказами і саме з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, а також можливості проведення із ним необхідних слідчих дій за доцільне накладення арешту.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, матеріалами клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання в межах накладення арешту на дві пари чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4 , оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.
Зважаючи на викладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі ст.,ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

У межах кримінального провадження №0000716 від 20.07.2020 року, накласти арешт на тимчасово вилучені речі під час обшуку 29.09.2020 року у домоволодінні ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на дві пари чоловічих кросівок, які було поміщено до сейф-пакету № 4.
У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1