Справа № 128/904/20
УХВАЛА
Іменем України
03 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника СВК № 81 ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей.
Раніше судимого:
1)21.05.2004 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2)16.01.2006 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 11.09.2008 року згідно ухвали Коломийського районного суду Івано-Франківської області на підставі ст. 82 КК України, замінена міра покарання на 1 рік виправних робіт з утриманням 20 % заробітку в дохід держави;
3)12.12.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 05.03.2013 року міра покарання змінена до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.10.2013 року на підставі ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2014 року згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 році»;
4)18.04.2018 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки

На даний час відбуває покарання за вироком від 26.06.2018 року Новоселицького районного суду Чернівецької області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч.4, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки. Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк відбування покарання з 18.04.2018 року по 26.06.2018 року. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2020 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 року по 19.06.2018 року та з 13.09.2019 року по 04.10.2019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2020 року захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із клопотанням про застосування відносно засудженого ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення.

По даній заяві засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком 26.06.2018 року Новоселицького районного суду Чернівецької області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч.4, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк відбування покарання з 18.04.2018 року по 26.06.2018 року. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2020 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк з 18.04.2018 року по 19.06.2018 року та з 13.09.2019 року по 04.10.2019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі.
Початок строку: 18.04.2018 року; Кінець строку 25.03.2022 року.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про застосування ст.81 КК України, яку мотивує тим, що засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно, став на шлях виправлення, також відбув більше частину строку, тому вважає наявними підстави для застосування до засудженого ст.81 КК України. Просив врахувати, що за судимість за попередніми вироками ОСОБА_6 є погашеною, а в зв`язку з тим, що засудженим скоєно ненавмисній злочин, до застосування ст.81 КК України, він підлягає по відбуттю частини строку, а не 2/3 строку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали. Адвокат ОСОБА_4 суду зазначив, що строк застосування ст.81 КК України мав бути відрахований від відбуття частини покарання, а не 2/3 частини, так як скоєний засудженим злочин є неумисним. Вирок за яким засуджений відбуває покарання був винесений за ч.2 ст.185 КК України, а остаточне покарання призначено, шляхом часткового складання покарань з попереднім покаранням за ст.286 ч.2 КК України. Просив також врахувати, що засуджений позитивно характеризується, не має дисциплінарних стягнень, є працевлаштованим на виробництві установи.

Засуджений ОСОБА_6 суду також показав, що був працевлаштований на виробництві установи 1.04.2020 року.

Представник СВК №81 в судовому засіданні проти клопотання, щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 ст.81 КК України заперечив, вказавши на те, що клопотання подано передчасно, а розгляд питання щодо застосування до засудженого ст.81 КК України є можливим лише після відбуття 2/3 покарання. Зазначив, що на підприємстві засуджений працевлаштований лише в квітні 2020 року. До своїх обов`язків відноситься відповідально.

Прокурор проти задоволення клопотання відносно засудженого ОСОБА_6 заперечив, вважає що застосування ст.81 КК України, відносно засудженого є можливим лише після відбуття 2/3 покарання, працевлаштування недостатнє, тому в задоволені клопотання просив відмовити.

З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд враховує, що частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.
Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований за власним бажанням на виробництві установи з лише з квітня 2020. Клопотання подано до суду 06.04.2020 року. На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває. Дотримується ввічливих та правомірних відносин з персоналом установи. Соціально-корисні зв`язки не втрачено.

За характеристикою СВК №81 засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. У взаємовідносинах з персоналом установи поводить себе тактовно, виконує їх законні вимоги. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

За час відбуття покарання ОСОБА_6 згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 10.04.2020 року до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці за постановю без номеру від 09.01.2019 року, та за наказом №33-3ас-19 від 10.04.2019 року.

Обидва заохочення надані у вигляді подяки за «виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпки праці».

Тобто, судом є встановленим, що засуджений має два заохочення за дотримання правил поведінки та за виконання покладених обов`язків, дотримання яких передбачено вимогами КВК України. На виробництві установи засуджений працевлаштований лише з квітня 2020р., тобто не тривалий термін.

На час розгляду клопотання засудженим відбуто частину покарання, однак засуджений був раніш засудженим чотири рази тричі з них за вчинення умисних корисних злочинів у вигляді крадіжок (ст.185 КК України). Був звільнений за амністією у 2014 році, однак знову вчинив злочині з необережності, а на тепер відбуває покарання за вироком суду за ст.185 ч.2 КК України, яка віднесена до умисних злочинів, що вчиняються з корисною метою. Вказане положення потребує для застосування ст.81 КК України обов`язку відбуття 2/3 покарання.

Тому, враховуючи вищевказане, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів достатність підстав для застосування до нього умовно-дострокового стягнення, в зв`язку з чим клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 81 ч.3 п.2 КК України та ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 за ст. 81 КК України відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1