ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1332/20 Справа № 176/1355/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000516 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Комендантівка Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області , погоджене з прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2020 року з визначенням розміру застави, що складає 105900 гривень.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень та ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний не одружений, за місцем реєстрації не проживає, періодично змінює адресу місця свого проживання, неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. З урахуванням негативної характеристики слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику впливу на свідків, та з урахуванням вказаних обставин , - про неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, оскільки досудовим слідством не доведено його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, з процесуальних документів незрозумілою є обґрунтованість підозри. Слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний працює, має на утриманні дитину віком 1 рік, матір та брата, який є інвалідом 2 групи, постійне місце проживання.
Слідчим та прокурором не доведено жодного ризику, є лише припущення слідчого, оскільки жодного доказу на підтвердження ризиків не надано.
Слідчим суддею не обгрунтовано, чому неможливо застосувати більш мякий запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 29 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.
14 вересня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України
17 липня 2020 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2020 року включно із визначенням застави у розміріі 105900 гривень.
В ході апеляційного перегляду, колегія суддів встановила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 від 13.08.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/4114 від 07.09.2020; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/4112 від 03.09.2020; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/4111 від 03.09.2020; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/4113 від 04.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 .
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 злочинів є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», в якому зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, об`єктивно існують і для їх запобігання, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, періодично змінює адресу свого проживання, неодноразово судимий, згідно довідки-характеристики від 06.08.2020, у період проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зарекомендував себе з негативної сторони, як особа, яка має конфліктний характер , та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, матір та брата - інваліда 2 групи має міцні соціальні зв`язки, та з 16 вересня 2020 року працевлаштований на посаді менеджера з продажу, колегія суддів вважає таким, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Разом з цим, на час апеляційного перегляду підозрюваний ОСОБА_8 сплатив заставу, а тому щодо нього діє запобіжний захід у вигляді застави, таким чином, судом було обрано також альтернативний запобіжний захід, а тому позиція сторони захисту в суді апеляційної інстанції щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заслуговує на увагу.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4