Ухвала

23 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 161/7463/18
провадження № 51 - 5624 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від

18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001204,
встановив:
25 листопада 2020 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також представнику потерпілого було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_5 направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, адвокат ОСОБА_5 порушує питання про зміну вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року та ухвали Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині цивільного позову, а саме збільшення касаційним судом розміру моральної та матеріальної шкоди, що підлягає стягнення з засуджених на користь потерпілого

ОСОБА_4 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Проте прохання захисника суперечить нормам кримінального процесуального закону, оскільки на відміну від повноважень суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції, як суд права, а не факту, не наділений правом збільшувати розмір моральної та матеріальної шкоди, так як визначення розміру шкоди залежить від встановлення та оцінки доказів щодо наявності підстав для задоволення цивільного позову та визначення розміру шкоду, яка підлягає стягненню, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8