В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Наро-Фоминськ, Московської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, працюючого в ТОВ «ТРІ-НІТІ-ПЛЮС», кур`єром, неодруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
представика потерпілої ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

12.06.2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , проїжджаючи по АДРЕСА_2 на автомобілі «Хонда Сівік», д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був його батько, ОСОБА_15 , поряд знаходився його товариш ОСОБА_16 , в цей час, ОСОБА_8 побачив потерпілого ОСОБА_17 , у якого був конфлікт з його батьком ОСОБА_15 , при цьому у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 з мотивів помсти. Так, реалізовуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_8 наказав своєму батьку зупинити транспортний засіб, після чого, виходячи з автомобіля, взяв в праву руку металеву трубу, підійшов до потерпілого ОСОБА_17 та наніс йому один цілеспрямований удар металевою трубою в ліву ногу, після чого, наніс ще один удар металевою трубою в життєво важливий орган, а саме в голову, після чого, переконавшись, що потерпілий не чинить опір та не намагається його переслідувати, сів у вказаний автомобіль та зник з місця злочину.
Згідно з висновком експерта № 1126/е від 06.07.2018 року, під час первинного відомого звернення 12.06.2018 о 14.53 по медичну допомогу у ОСОБА_17 (з урахуванням проведених у подальшому клініко-інструментальних досліджень/обстежень та оперативних втручань) були виявлені такі тілесні ушкодження: а) відкрита черепно-мозкова травма: рана (визначена клінічними лікарями як забійна) в тім`яній ділянці по центру (наслідком загоєння якої є горизонтально розташований рубець дугоподібної форми об`єктивізований під час проведення судово-медичного огляду), яка сполучається з лінійним поперечним переломом обох тім`яних, скроневих кісток, з переходом на піраміди скроневих кісток; оболонкові нашарування крові над правою півкулею головного мозку; субарахноїдальний крововилив; розрив барабанної перетинки зліва; б) закрита травма лівої гомілки: рана (визначена клінічними лікарями як забійна на відстані 36 (см) від рівня підошовної поверхні ступні) на передній поверхні лівої гомілки у середині третини (наслідки загоєння якої були об`єктивізовані під час проведення судово-медичного огляду); перелом діафізу лівої великогомілкової кістки на кордоні середньої і проксимальної третин (зі зміщенням уламків на товщину кортикального шару); перелом верхівки латеральної кісточки лівої гомілки (зі зміщенням); в) рана (визначена клінічними лікарями як забійна на відстані (40см) від рівня підошовної поверхні ступні) на передній поверхні правої гомілки у середній третині (наслідки загоєння якої були об`єктивізовані під час проведення судово-медичного огляду.) Характер та відома мофологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупого/их твердого/их предмету/ів, з обмежено-подовженою контактною поверхнею (на кшталт палиці) у строк, вказаний у описовій часині цієї Ухали, тобто 12.06.2018 року. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п а) даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, а тому, відповідно до п.п.2.1.1/а,2.1.2 та 2.1.3а/б «Правил», виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Решта тілесних ушкоджень, які були виявлені у ОСОБА_17 не мають ознак небезпеки/загрози для життя. Дані проведеного оперативного втручання та інструментальних методів досліджень вказують на наявність переломів кісток лівої гомілки (зі зміщенням уламків, що відображено у відповідному протоколі оперативного втручання та на досліджених рентгенограмах). У звичайному клінічному перебігу, у випадках таких переломів, відновлення як анатомічної цілісності вказаних кісток так і порушеної функції лівої ноги у будь-якому випадку потребує строк понад 21 добу (звичайні строки відновлення анатомічної цілісності у випадках таких переломів складають 10-12 тижнів). Зазначені часові проміжки власно і визначають тривалість розладу здоров`я, як ведучого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. б) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно п.п.4.6. та 2.2.1./в «Правил».
Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. в) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 1.5.2, 2.3.3. та 4.6. «Правил».
Діагноз, який був встановлений ОСОБА_17 під час його звернення по медичну допомогу 12.06.2018 «забій головного мозку з вогнищами крововиливів в обох тім`яних та скроневих частках» не підтверджений об`єктивними клінічними даними (під час аналізу томограм головного мозку не виявлено ознак крововиливів у речовину головного мозку), а тому, цей діагноз не можна вважати доведеним, й, відповідно, утриматися від його судово-медичної оцінки, відповідно п. 4.13.1 «Правил».
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.08.2018 року, ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.08.2018 року складено відповідний актовий запис № 1518.
Згідно з висновком експертного дослідження № 1882/2 від 29.08.2018 року смерть ОСОБА_17 , 1988 року народження настала від механічної асфіксії внаслідок повішання. На це вказують: поодинока, високо розташована на шиї, нерівномірно виражена, косовисхідна, незамкнута странгуляційна борозна на шиї, ознаки гострого здуття легень, крововиливи під епікардом та вісцеральною плеврою легень, рідкий стан крові, набряк легень та тканини головного мозку.
Відповідно до висновку експертного дослідження №1543 від 23.08.2018 року в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа гр. ОСОБА_17 , 1988 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації 3,11 промілле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери.
Згідно висновку експерта № 266ц від 20.07.2018 року при судово-цитологічному дослідженні металевої труби (об.1) кров та клітини з ядрами не знайдені.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , винним себе за ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі обставини кримінального правопорушення та показав, що дійсно 12 липня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебував в автомобілі «Хонда Сівік», д.н. НОМЕР_1 , яким керував його батько ОСОБА_15 , крім того, в автомобілі знаходився його товариш ОСОБА_16 , рухаючись по вулиці Азербайджанська, 16/1, вони побачили потерпілого ОСОБА_17 , в цей час він попросив батька зупинити автомобіль, оскілки декілька днів тому зі слів його батька, потерпілий ОСОБА_17 забрав у нього документи, телефон та ключі, при цьому ображав його, батько повернувся додому в істериці, не міг потрапити до квартири, з цього приводу він звертався із відповідною заявою до правоохоронних органів. Коли він вийшов з автомобіля, попросив потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, повернути речі, які належали батьку, на що останній не відреагував, проте, не заперечував того, що саме він забрав батькові речі, після чого, під парканом знайшов та взяв у руки металеву палицю, підійшов до потерпілого та наніс йому два удари по нозі та по голові, після чого останній впав, він сів в автомобіль, заїхав за кут будинку та спостерігав за потерпілим, крові на його тілі він не бачив, батько викликав швидку медичну допомогу, зокрема зазначив, що металеву палицю викинув біля смітника, коли приїхала швидка, вони поїхали додому. В подальшому він дізнався про те, що потерпілий ОСОБА_17 знаходиться у лікарні, після чого він провідував його декілька разів, попросив пробачення, приніс фрукти, проте, коли прийшов в останній раз, поряд з ним була його сестра ОСОБА_12 , яка викликала поліцію, зокрема, пояснив, що після того, що трапилося, конфліктних ситуацій між ним та потерпілим не було.
Зазначив, що усвідомлює, що його дії були умисними, до події були знайомі з потерпілим і між ними сталося непорозуміння, однак запевнив, що дуже жалкує, що так сталося, повністю відшкодував потерпілій спричинену шкоду, просить вибачення у потерпілої та прохає суворо його не карати, оскільки усвідомив всю протиправність своїх дій, йому соромно за таку поведінку, відчуває свою винуватість перед потерпілою у чому щиро кається, крім того, зазначив, що має на утриманні малолітнього сина, наразі його цивільна дружина ОСОБА_18 є вагітною.
Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.
Крім того, суд вислухав думку потерпілої ОСОБА_12 , яка показала суду, що потерпілий ОСОБА_17 був її рідним братом, після того, як відбувся конфлікт між братом та обвинуваченим, брат потрапив до лікарні, після виписки, стан його був важким, у лікарні повідомили, що він залишиться або інвалідом або довго не проживе, вона доглядала за ним, він постійно перебував у депресійному стані, не заперечувала того факту, що ОСОБА_8 дійсно приходив до лікарні провідувати брата, проте, вона викликала працівників поліції, оскільки в той час брат перебував у важкому стані, тому вона не хотіла залишати їх на одинці. Крім того, зазначила, що ОСОБА_8 повністю відшкодував їй заподіяну шкоду за цивільним позовом, вважає, що останньому необхідно призначити міру покарання, яка пов`язана з позбавленням волі, оскільки брат помер, у нього залишилося троє дітей.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доведено повним визнанням, щирим каяттям, його показаннями та показаннями потерпілої, а також дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: висновком експерта № 1126/е від 18.07.2018 року; висновком експертного дослідження № 1882/2 від 29.08.2018 року; висновком експертного дослідження № 1543 від 23.08.2018 року; висновком експерта № 266ц від 20.07.2018 року; протоколами огляду місця події від 12.06.2018 року та від 13.06.2018 року; постановою про визнання речових доказів від 13.06.2018 року; протоколом слідчого експерименту від 13.07.2018 року та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 .
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у тому, що він своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося, прохає вибачення у потерпілої, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради за № 59 від 16.09.2020 року, громадянка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на диспансерному обліку по вагітності в жіночій консультації КНП «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради з 13.07.2020 року, діагноз: вагітність 27-28 тижнів, позитивно характеризується за місцем роботи, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілій.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося, прохає вибачення у потерпілої, повністю відшкодував заподіяну шкоду, дані про його особу, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п.п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
У судовому засіданні потерпіла повідомила про повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 заподіяної шкоди за цивільним позовом.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: металеву трубу, завдовжки 45-55 см, діаметром 2,5-3 м. темного кольору з плямами речовини, яка поміщена до чорного поліетиленового пакету та опечатана печаткою «для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписами понятих, що переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 1126/е від 18.07.2018 року в розмірі 2 тисячі 959 гривень 70 копійок, за проведення судово-медичної експертизи № 266ц від 20.07.2018 року в розмірі 987 гривень 70 копійок.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_8 , захисникам та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: