Провадження № 1-кс/760/4995/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 2346/10 від 25.09.2003р. про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер),
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
17.03.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/6702/20) частково задоволено клопотання т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомості квартиру, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
На думку адвоката ОСОБА_3 , арешт на вказане майно ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, оскільки в даному кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру та в матеріалах клопотання про арешт відсутні об`єктивні докази, які вказують на той факт, що ОСОБА_4 отримав вказану квартиру незаконним шляхом. Крім того, адвокат зазначив, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки придбав дану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2002р., який ніким не оспорювався.
Крім цього, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що стороною обвинувачення не було доведено слідчому судді, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, тобто, є об`єктом кримінального правопорушення, набута кримінально протиправним шляхом, зберегла на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2020р., на об`єкт нерухомості квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.
Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві та прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.
Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (справа № 760/6702/20, провадження № 1-кс/760/2705/20), слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
17.03.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/6702/20) частково задоволено клопотання т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомості квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
При вирішенні питання про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання про арешт, відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, а квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Аналізуючи вказану ухвалу слідчого судді від 17.03.2019р., слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на квартиру, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , був накладений необґрунтовано з наступних підстав.
Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом можливих протиправних дій саме нотаріуса п`ятої Київської державної нотаріальної контори.
Відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Таким чином, протиправність дій нотаріуса може полягати у зловживанні своїми службовими повноваженнями, складанні, посвідченні та підробленні документів, які встановлюють, змінюють чи припиняють цивільно-правові відносини. Тобто, предметом правопорушення, що згідно витягу з ЄРДР розслідується, на думку слідчого судді, є безпосереднє посвідчення конкретного правовстановлюючого документу.
Разом з тим, до матеріалів клопотання про арешт майна не долучено слідчим доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до вчинення протиправних дій нотаріусом п`ятої Київської державної нотаріальної контори, а також органом досудового розслідування не були додані докази того, що вказана квартира була отримана ОСОБА_4 протиправно (будь-то за підробленими документами чи іншим протиправним шляхом). Тому, на думку слідчого судді, слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно, об`єкт нерухомості квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , слідчий повинен був зазначити, яке відношення останнє має до вчинення кримінального правопорушення.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане майно зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально протиправних дій ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, слідчий суддя з досліджених матеріалів клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (справа № 760/6702/20) не вбачає. Крім того, підозру в даному кримінальному провадженні будь-якій особі, в тому числі ОСОБА_4 не повідомлено.

Таким чином, в матеріалах клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалах відсутні відомості, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що вказане майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , отримана ОСОБА_4 протиправним шляхом.

Що стосується постанови про визнання арештованого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним факт відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2020р., на майно, а саме на об`єкт нерухомості квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000973 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2020р., на майно, а саме на об`єкт нерухомості квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 51,3 м кв., житлової площі 31,6 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1