Провадження №1-кп/761/1289/2020
В И Р О К
іменем України
17 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясинець, Дубровицького району, Рівненської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
05.10.2018, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні житлової кімнати хостелу, що за адресою: АДРЕСА_3 , помітила на сусідньому ліжку раніше невідомого їй ОСОБА_12 , який перебував у сплячому стані. В руках останнього ОСОБА_10 побачила мобільний телефон і у вказаний час у ОСОБА_10 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.10.2018 о 21 год. 00 хв., ОСОБА_10 впевнившись, що у приміщенні житлової кімнати хостелу за адресою: АДРЕСА_3 , за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до сплячого ОСОБА_12 та зруки останнього таємно викрала мобільний телефон «Ipfone 6» сірого кольору, вартістю 4 800 грн., із встановленою сім-карткою оператора «Лайфселл» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , яка не представляє матеріальної цінності, та помістила його до кишені куртки у яку була одягнута, тим самим отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.
Після чого, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та показала, що на той час, вона працювала у хостелі. 05 жовтня 2018 року вона, знаходячись на своєму робочому місці, у хостелі за адресою: АДРЕСА_3 . Ввечері до них заселився ОСОБА_12 та ліг спати. Його телефон дзвонив цілий вечір і коли вона взяла його в руки, то вирішила залишити його собі. По приїзду поліції, вона відразу повернула викрадений телефон. У вчиненому щиро розкаюється та просить її суворо не карати.
Покази ОСОБА_10 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинувачену, як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 , а її дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_10 , а саме те, що вона на момент вчинення злочину, була раніше не судимою, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченої у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_10 необхідно призначити, в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України, покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 під час судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази:

-мобільний телефон «Ipfone 6» сірого кольору, вартістю 4 800 грн., із встановленою сім-карткою оператора «Лайфселл» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , після вступу вироку в законну силу залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя