УХВАЛА

Справа № 569/11384/20

12 жовтня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002549 від 19 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0002549 від 19 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 15 жовтня 2020 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 вирішення питання про застосування запобіжного заходу поклав на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Суд, заслухавши, прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, приходить до висновку про доцільність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Ризик що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 04.12.2017 Корецьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінального покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, крім того відносно якого 27.09.2017 скеровано до Здолбунівського районного суду обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.
Враховуючи те, що обвинувачений може вільно пересуватись на території України, у зв`язку із чим має змогу територію м. Рівне на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці, невідомому органу досудового слідства задля уникнення відповідальності за вчинене діяння, що дає підстави побоюватися можливості переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Крім того, не має міцних соціальних зв`язків, до того ж відсутність стримуючих факторів, а саме: не працює, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, особистих доходів для проживання не має, крім того, без постійного місця проживання, що дає теж підстави вважати, що останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Документи в підтвердження позитивної репутації підозрюваного останнім не надано.
Ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 04.12.2017 Корецьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінального покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, крім того відносно якого 27.09.2017 скеровано до Здолбунівського районного суду обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.
Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів свідчить про те, що грошові кошти на проживання отримуються шляхом вчинення злочинів.
Ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні оскільки потерпілий та свідок є знайомими обвинуваченим, а останніх ще не допитано у судовому засіданні, тому наявний ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого з метою зміни їх показань. Окрім того, обвинуваченому відомі адреси свідків та потерпілого, що також створює загрозу перешкоджання кримінальному провадженню. Вказане побоювання ґрунтується та зумовлено поведінкою ОСОБА_4 під час події злочину. В ході якої підозрюваний продемонстрував безпричинну агресію поєднану з активними діями щодо нанесення тілесних ушкоджень, така поведінка викликає страх за життя та здоров`я потерпілого та свідків-очевидців події.
Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави домашнього арешту, до не зможе забезпечити своєчасного проведення судового розгляду та контролю за місцем перебування обвинуваченого, є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи викладене, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, а саме з 12 жовтня 2020 року до 10 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 315, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з 12 жовтня 2020 року по 10 грудня 2020 року.

Встановити строк дії ухвали, терміном шістдесят днів, а саме до 10 грудня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду.

Головуючий