н/п 1-кп/766/2751/20
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

21.12.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілої: ОСОБА_8

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000496 від 29.02.2020 р., за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
03.07.2020 р. на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2020 р. раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», який востаннє продовжено Херсонським міським судом Херсонської області строком ухвалою від 27.10.2020 р. строком до 25.12.2020 р., яка ухвалою Херсонського апеляційного суду від 18.11.2020 р. залишена без змін.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 25.12.2020 р., проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Прокурор під час судового розгляду вважав за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , вважаючи що ризики, заявлені на момент обрання запобіжного заходу не зменшились, зокрема допит свідків та потерпілої не розпочато, а ОСОБА_6 не має постійного місця проживання в м. Херсоні. Представник потерпілої ОСОБА_8 вважала доцільним подальше продовження раніше обраного запобіжного заходу.
Захисник та обвинувачений просили суд змінити раніше обраний запобіжний захід на інший не пов`язаний з перебуванням в умовах слідчого ізолятору. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що під час перегляду ухвали Херсонського міського суду Херсонської області судом апеляційної інстанції, останнім було зазначено, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження наявності постійного місця проживання обвинуваченого, а тому вони зі свого боку надають відповідні відомості і згоду родичів обвинуваченого на проживання ОСОБА_6 в м. Каховці. Просили врахувати, що ОСОБА_6 жодних підстав та намірів ухилятись від суду не має, а в разі проживання зі своїми рідними, останні зможуть контролювати його поведінку.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_6 під вартою виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, допит яких на даному етапі судового розгляду не розпочато; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання в тому числі і у вигляді «довічного позбавлення волі»; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме: постійного або зареєстрованого місця проживання в м. Херсоні, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який могло б забезпечити контроль за поведінкою останнього з боку органів поліції; наявність до затримання постійного місця роботи, що було б запорукою існування офіційних джерел доходів та відповідним недопущенням вчинення протиправних дій з метою отримання прибутків; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Також, з огляду на клопотання захисника, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Отже, можна зробити висновок, що під час судового розгляду судом вирішується питання щодо доцільності подальшого застосування «тримання під вартою», тобто суд має перевірити чи змінились раніше враховані ризики та підстави, що стали передумовою застосування відповідного запобіжного заходу, що в свою чергу не покладає на Прокурора відповідного обов`язку надання тих чи інших доказів, що в свою чергу не позбавляє права сторону захисту надати відповідні докази, які б свідчили про неактуальність раніше встановлених судом ризиків. У той же час надані стороною захисту документи в обґрунтування заявленого клопотання існували і на момент обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Крім того, судом неодноразово наголошувалось, з чим фактично погодився і суд апеляційної інстанції, про відсутність постійного місця проживання саме в м. Херсоні.
Отже, обставини, на які посилаються як обвинувачений, так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 18 лютого 2021 р.)

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відмовити.
* Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв) обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «18» лютого 2021 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3