Справа №333/4724/20
пр. №1-кс/333/1039/20
УХВАЛА

Іменем України
13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
31.08.2020 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого задоволено, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під варто.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін.

06.10.2020 захисником ОСОБА_6 подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, тобто санкція статті ч. 1 ст. 152 КК України, передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі. Тому, згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні не підтримала клопотання, просила його залишити без задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив брутальний злочин проти статевої недоторканості особи.
Підозрюваний в ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.
Вислухавши доводи та пояснення представника потерпілого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 29.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 152 КК України (кримінальне провадження №0002265).

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого задоволено, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під варто.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними Кримінально-процесуальним Кодексом України, конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення його підозрюваним.

В ході розгляду клопотання підозрюваним ОСОБА_5 не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у нього наміру в подальшому вчиняти інший злочин, не здійснювати незаконний вплив на потерпілого, стати на шлях виправлення, офіційно працевлаштуватися та інше.

Враховуючи обставини у справі, особистість підозрюваного на думку слідчого судді, існує з боку підозрюваної особи ризик: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснення незаконного впливу на потерпілого.
Відповідно ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної вчинити інший злочин, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 вчинив злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості, здійснював вплив на потерпілого перебуваючи на волі. Потерпілим подано до органів поліції заяву про здійснення захисту від підозрюваного ОСОБА_5 , який вчиняє незаконний вплив на потерпілого, а тому суд не вбачає змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки є підстави для застосування п. 3 ч. 2. ст. 183 КПК України.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1