Справа № 478/1146/20 Провадження № 1-кп/478/35/2021
У Х В А Л А
03 лютого 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В ході підготовчого судового засідання, захисником ОСОБА_7 було подано усну заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 .
Заяву мотивовано тими обставинами, що в ході досудового розслідування, прокурором було допущено порушення норм кримінально-процесуального кодексу України, зокрема: допущено порушення при складанні обвинувального акту; відкритті матеріалів досудового розслідування; допущено порушення строків досудового розслідування; висунуто обвинувачення до невинуватої особи за фактично сфабрикованою справою; перевищено службові повноваження тощо. Через наведені обставини у сторони захисту виникають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 .
Як пояснив суду захисник ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. иколаєва було зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань внести в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відносно начальника Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , дії якого виразилися у службовому підробленні документів кримінального провадження та направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 усну заяву захисника підтримав, просив суд її задовольнити.
Прокурор проти задоволення заяви заперечив, суду пояснив про відсутність підстав для відводу, оскільки доводи сторони захисту не доведено належним чином та будуються на припущеннях.
Представник потерпілого, з думкою якого погодився потерпілий ОСОБА_4 підтримали позицію прокурора, зауважили, що підстави для відводу прокурора відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши подану заяву про відвід, суд враховує наступне.
Положеннями ст.77 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу прокурора.
Так, з огляду на ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу.
Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.
З усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що довіра до державних інститутів і до правосуддя ґрунтується на суворому додержанні процесуальних норм. При цьому суд не може встановлювати обставини, які свідчать про упередженість прокурорів, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Суд зобов`язаний надати оцінку сумніву заявника, та, відповідно, встановити факт його існування. Сам факт наявності інших обставин, поєднаний із сумнівом особи, і заява про це є підставою для відведення прокурора від процесуального керівництва у конкретному провадженні.
Із заявленої заяви захисником ОСОБА_7 , з якою погодився обвинувачений ОСОБА_6 не вбачається обставин, які вказують на об`єктивну неможливість участі прокурора в цьому кримінальному провадженні, позаяк, сторона захисту висловлює свою незгоду із вчиненими діями прокурора оцінюючи їх як порушення норм кримінального процесуального законодавства.
Оцінивши наведені доводи сторони захисту, суд приходить до висновку що позиція сторони захисту будується на сумнівах у професіональній компетенції прокурора через вчинені дії в ході досудового розслідування.
Натомість, обставин, які безпосередньо вказують на упередженість прокурора або його заінтересованість в результатах кримінального провадження суду не наведено.
При цьому, ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2020 року наведених висновків не спростовує, оскільки перед судом не доведено факту порушення кримінального провадження відносно прокурора ОСОБА_3 та обставин, за яких можливо проводиться досудове розслідування.
З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1