УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду
клопотання слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно технічної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольське Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх доньок, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 438 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно технічної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 438 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий вказує на те що, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що з метою сприяння веденню агресивної війни проти України та насильницькій зміні меж її території у квітні 2014 року у м. Донецьку невстановленими особами у складі терористичної організації «ДНР» утворено незаконний збройний підрозділ так зване «Міністерство державної безпеки» (далі «МДБ ДНР») та відповідно в`язницю «МДБ ДНР», облаштовану на базі будівель колишнього заводу ізоляційних матеріалів (так звана «Ізоляція») в м. Донецьк, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, буд. 3.

У невстановлений на даний час досудовим розслідуванням строк, але не пізніше квітня 2017 року, громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи створення та існування терористичної організації «Донецька народна республіка», за невстановлених слідством обставин, вступив до терористичної організації «Донецька народна республіка» шляхом надання згоди на виконання окремих розпоряджень керівництва в`язниці «МДБ ДНР» (так званої «Ізоляції») пов`язаних з заподіяння військовополоненим та цивільному населенню тортур, тілесних ушкоджень, калічень з метою отримання показань про начебто вчинення злочинів ув`язненими.

У подальшому, керівництвом в`язниці «МДБ ДНР» (так званої «Ізоляції») ОСОБА_5 присвоєно позивний « ОСОБА_8 » та покладено наступні обов`язки як на учасника терористичної організації: заподіяння тілесних ушкоджень, тортур, мордувань, каліцтв, залякувань, фізичне та моральне знущання з військовополонених та цивільного населення, які утримувалися у в`язниці «МДБ ДНР» (так званої «Ізоляції») з метою отримання показань про начебто вчинення злочинів ув`язненими, організація незаконного утримання військовополонених та цивільного населення у вказаному приміщенні, контроль за дотриманням ув`язненими «правил розпорядку», охорона ув`язнених та запобігання втечі ув`язненими.

На виконання визначених йому керівництвом в`язниці «МДБ ДНР» (так званої «Ізоляції») зазначених функцій ОСОБА_5 діючи умисно, з наведених вище мотивів та метою, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та участь у терористичній організації «ДНР», перебуваючи на території колишнього заводу ізоляційних матеріалів (так звана «Ізоляція») в м. Донецьк, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, буд. 3, у період з квітня 2017 року до грудня 2019 року заподіяв сильний фізичний біль, моральні страждання військовополоненим та цивільному населенню, які незаконно утримувались в указаному приміщенні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

При цьому, слідчий звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні в судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, зазначив, що на підозрюваного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2020 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке він належним чином виконував.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника. Зазначив, що належним чином виконував покладені на нього ухвалою суду процесуальні обов`язки, не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

04 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України.

04.03.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання строком до 04.05.2020.

Під час розгляду клопотання, судом перевірено наявність підстав передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5

11.03.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено в частині адреси місця проживання підозрюваного, із забороною підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання, строком до 04.05.2020.

28.04.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід продовжено до 28.06.2020.

25.06.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід продовжено до 23.08.2020 із визначенням заборони підозрюваному залишати місце свого проживання у період часу з 20.00 год. до 08.00 год. наступного дня.

27.08.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вказаною ухвалою слідчого судді на підозрюваного ОСОБА_5 покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини;

- завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись з території м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання слідчому по справі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

21.10.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києв продовжено строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 до 17.12.2020.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання стосовно ОСОБА_5 існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження долученими слідчим до клопотання та дослідженими слідчим суддею в судовому засіданні, а також ухвалами суддів Шевченківського районного суду міста Києва.

Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою длязастосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор зазначає:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочинів у цьому ж кримінальному провадженні;
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 розуміючи, що він вчинив особливо тяжкі злочини проти громадської безпеки та основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинені кримінальні правопорушення, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим останній, володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, факт імовірності виїзду ОСОБА_5 на тимчасово непідконтрольну урядові України територію Донецької області підтверджується встановленими сталими соціальними зв`язками на вказаній території, зокрема дружніми зв`язками з представниками терористичної організації «Донецька народна республіка» (керівництвом в`язниці «МДБ ДНР»), родинними зв`язками.

Поряд з цим, прокруор зазначає, що ОСОБА_5 володіє нерухомим майном на тимчасово непідконтрольній урядові України території Донецької області.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується прокурором тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а саме: співучасників ОСОБА_5 , вчинення, нанесення тілесних ушкоджень, катувань, мордувань, моральних принижень військовополонених та цивільного населення, місць здійснення їх протиправної діяльності, місць зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів, а саме: пластикових труб та інших знарядь, якими заподіювалися побої, мордування, тілесні ушкодження потерпілим, уніформи, документів та знаків відрізнення, що свідчать про приналежність приналежності ОСОБА_5 до терористичної організації.

Зазначене дає підстави вважати, що, у випадку застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Крім того, ОСОБА_5 може спілкуватися з особами з числа співробітників в`язниці «МДБ ДНР» з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора, виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, потерпілих, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Ураховуючи наявність сталих зв`язків ОСОБА_5 на тимчасово непідконтрольній урядові України території Донецької області та проживання більшості родичів свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на вказаній території, останній перебуваючи на волі зможе безперешкодно встановити місця проживання та перебування свідків, потерпілих, з метою зазначеного вище впливу на них навіть у випадку застосування відносно вказаних учасників процесу заходів забезпечення безпеки.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи колишнім оперуповноваженим карного розшуку УМВСУ в Донецькій області, володіючи організаторськими здібностями та навичками оперативної роботи, будучи усвідомленим про способи та методи діяльності правоохоронних органів, і тому зважаючи на те, що на даний час не притягнені до кримінальної відповідальності спільники ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у тому числі серед інших представників адміністрації в`язниці «МДБ ДНР», яким він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, наразі прокурор не надав суду доказів існування ризику, як можливість підозрюваним знищити, приховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, прокурор не навів достатніх підстав для існування ризику впливу на потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні або перешкоджання у інший спосіб кримінальному провадженню. Доказів того, що підозрюваний протягом проведення досудового розслідування намагався вчинити тиск на потерпілих, свідків слідчому судді прокурором не надано.
Прокурором також наведені лише припущення щодо ризику продовження вчинення інших кримінальних правовпорушень, без надання відповідних доказів, відтак підстав вважати вказаний ризик обґрунтованим, слідчий суддя не вбачає, а відтак відсутні підстави враховувати його при обранні запобіжного заходу.
Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
Водночас слідчий суддя вважає доведеними прокурором наявність ризику відносно можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, зважаючи на те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 438 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами.
Також, слідчим суддею береться до уваги те, що досудове розслідування триває.
У той же час, слідчий суддя вважає доводи захисника, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під вартою не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживає своїми правами та обов`язками.
Підозрюваним та його захисником в судовому засіданні доведено поважність причин неявки в судове засідання 17.12.2020 . Відтак у слідчого судді відсутні об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний нехтував процесуальними обов`язками явки до суду.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчий суддя вважає, що обрання стосовно ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на тому, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність на утриманні у нього двох неповнолітніх дітей, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, попередню процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України за весь період дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, особистого зобов`язання, починаючи з 04.03.2020, будь-яких порушень підозрюваним не допускалося та таких даних до суду не надано, на підставі чого слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде достатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризику, передбаченого пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, віку та стану здоров`я підозрюваного, його майнового стану та репутації, а також зі ступеню тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; не відлучатися з території Київської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання для старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

З урахуванням вимог частини 3 та 5 ст. 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом в межах терміну досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці тобто до 04 березня 2021 року включно.

Керуючись статтями 2, 115, 131-132, 176-178, 181, 184, 186, 193-194, 196, 309-310, 376, 392-393, 395, 532, частиною другою статті 376, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно технічної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 438 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 у період часу з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

-не відлучатися з території Київської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання для старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під домашнім арештом встановити в межах терміну досудового розслідування, тобто до 04 березня 2021 року включно.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників відповідного територіального підрозділу поліції та слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_6 , а контроль за її виконанням залишити за прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту, управління нагляду та інформаційно технічної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях та умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1