Кримінальне провадження № 1-кп/760/2293/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Карашин Макарівського р-ну Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого менеджером ТОВ «Ясенсвіт», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці придбав металевий ніж, який відноситься до холодної зброї, який почав носити без передбаченого законом дозволу. 16.06.2020 року, приблизно о 13 год., ОСОБА_3 , перебуваючи біля західного підземного переходу Центрального Залізничного вокзалу м. Києва, що по вул. Г. Кірпи, 2 у м. Києві, був зупинений працівниками поліції, які виявили і вилучили у нього ніж, що відноситься до холодної зброї, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення, колючо ріжучої дії, який ОСОБА_3 носив без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

З доданої до обвинувального акту угоди про визнання винуватості, укладеної 26.06.2020 між прокурором ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_3 в ході досудового розслідування свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, в подальшому, зобов`язується не вчиняти кримінальних правопорушень.

Згідно угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу.

В підготовчому судовому засіданні сторонам роз`яснений зміст ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що цілком розуміє свої права і наслідки укладення угоди про визнання винуватості, які йому були роз`яснені судом, вказуючи, що укладення ним угоди носить добровільний характер.

Прокурор і захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

З позиції сторін в суді вбачається, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Надана суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472, ч. 7 ст. 474 КПК України, під час перевірки угоди встановлено можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки ОСОБА_3 носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимого, на обліках лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює, посередньо характеризується за місцем навчання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі, встановленому чинним КК України на день вчинення кримінального правопорушення.

Питання з речовими доказами у провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

За викладеним, керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2020 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Речові докази у провадженні: ніж знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1307,60 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст.473 КПК України.

Головуюча суддя: