Єдиний унікальний номер: 940/758/20
Провадження № 1-кп/378/82/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілих-

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 : ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000173 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Заруддя Іванівського району Київської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 скоїла вбивство, вчинене через необережність, за наступних обставин.

28.06.2019р., близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_10 перебуваючи на проїжджій частині вул. Польової в с. Ріденька Тетіївського району Київської області, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, не маючи наміру позбавити життя ОСОБА_11 , не передбачаючи можливості настання її смерті від вчиненої нею дії, хоча повинна була і могла передбачити, діючи з більшою обачністю, нанесла рукою один удар в обличчя потерпілої ОСОБА_11 , яка стояла поруч, внаслідок чого ОСОБА_11 втратила рівновагу та впала на асфальтобетонне покриття проїжджої частини вулиці Польова. При падінні потерпіла ОСОБА_11 вдарилася потиличною ділянкою голови об асфальтобетонне покриття, у результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці верхньої повіки правого ока, синця потилично-тім`яної ділянки зліва з двома саднами, крововилив в м`які покриви в потилично-тім`яній області, лінійний перелом потиличної кістки зліва, субдуральний крововилив об`ємом до 80 мл праворуч, крововиливи під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головною мозку, забої мозку в лівій потиличній області, набряк головного мозку.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки зліва, крововиливами під оболонку мозку, в його шлуночки, забоями головного мозку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в КНП БНР «Білоцерківська міська лікарня № 2». Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_11 носила характер прискорення і виникла внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту з ударом лівою потиличною ділянкою голови (перелом потиличної кістки, забої лівої півкулі мозочка) об дорожнє покриття (можливо асфальтобетонне), з наявністю протиударних забоїв головного мозку в базальних відділах лобних, правої скроневої і потиличної ділянок. Дана травма за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Спричинення удару в обличчя могло викликати прискорення тіла, що могло призвести до його падіння на площину з контактом потиличною ділянкою голови з твердим покриттям. Зважаючи на морфологічні прояви черепно-мозкової травми у ОСОБА_11 , не виключено, що саме нанесення удару в ділянку її обличчя могло призвести до її падіння на площину з контактом потиличною ділянкою голови, що спричинило виникнення черепно-мозкової травми, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 свою винуватість в скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України визнала повністю, суду показала, що 28.06.2019 року, близько 06 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 на дорозі кричали гуси, що належали ОСОБА_11 .. Вона вийшла на дорогу зробити ОСОБА_11 зауваження, щоб остання забрала гусей. Між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_11 схопила її руками за кофту, а вона її вдарила рукою в обличчя, після чого вони обидві упали на дорогу в різні сторони. В цей час на дорогу вийшов чоловік ОСОБА_11 ОСОБА_4 та почав приводити свою дружину до тями, відкривати її очі, потім пішов до подвір`я свого помешкання. Вона підійшла до лежачої ОСОБА_11 подивитись, що з нею сталось, а потім пішла додому, оскільки проживає по сусідству. ОСОБА_4 підняв свою дружину ОСОБА_11 та посадив на лавочку, вона говорила йому, що у неї болить голова, а потім її знудило. Раніше вона та ОСОБА_11 були в дружніх стосунках. У вчиненому щиро кається.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які нею та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини кримінального провадження достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні злочину доведена і її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Судом враховується те, що обвинувачена вчинила нетяжкий злочин, визнає вину в його скоєнні повністю.

Аналіз даних про особу обвинуваченої ОСОБА_10 вказує на те, що вона за останнім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судима, пенсіонерка, одружена.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Обвинувачена добровільно частково відшкодувала завдані збитки потерпілому ОСОБА_4 ..

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_10 , наявності обставини, що пом`якшує її покарання, відсутності обставин, що обтяжують її покарання, беручи до уваги, що обвинувачена вчинила нетяжкий злочин, враховуючи думку прокурора, який просить суд призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі, думку представників потерпілих та потерпілого ОСОБА_4 , які просять суд призначити покарання обвинуваченій пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення останньої можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання їй слід призначити в межах санкції частини статті, за якою її визнано винною, у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченої вимог ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

По даному кримінальному провадженню заявлено цивільні позови:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди, з урахуванням уточнених вимог, в сумі 72081,60 гривень та на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 1000000 гривень кожному (а. с. 8-15), який ОСОБА_10 визнала частково, а саме 30000 гривень матеріальної шкодити та 30000 гривень моральної шкоди на кожного потерпілого;

- ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 1000000 гривень (а. с. 134-138), який ОСОБА_10 визнала частково, а саме на 30000 гривень.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та цивільного позову ОСОБА_7 , суд вважає, що зазначені позови підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Розмір матеріальних збитків в сумі 72081,60 гривень, які просить стягнути ОСОБА_4 підтверджується наданими ним копіями товарних та фіскальних чеків, квитанцій, накладних (а. с. 16, 19, 20-21, 22-28, 174).

Визначення поняття поховання дає ч. 17 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року №1102-IV у відповідності з якою поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відтак, врахування сум, витрачених на проведення поминальних обідів, а саме 7200 грн. (а. с. 20), суперечить вимогам ч. 17 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», є помилковим, і в цій частині вони мають бути виключені із сум, що складають витрати понесені на поховання.

Відповідно до вимог законодавства, відшкодуванню підлягають суми витрачені на придбання ліків, транспортування хворого, поховання, придбання і встановлення пам`ятника, і таке відшкодування має бути розумним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_10 повинна відшкодувати спричинені нею матеріальні збитки частково, а саме в сумі (72081,60 гривень 7200 гривень) = 64881, 60 грн. на користь ОСОБА_4 ..

Слід зазначити, що ОСОБА_10 відшкодувала ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 10171,60 гривень, що підтверджується копією фіскального чеку від 30.06.2020 року (а. с. 175).

Також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях отриманих у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_10 ..

Моральна шкода, спричинена ОСОБА_4 полягає в перенесених неймовірних моральних стражданнях у зв`язку із смертю дружини. Він втратив близьку кохану та рідну людину, з якою пожив більше сорока років, з якою мав намір доживати свій вік. Після смерті дружини почувається самотнім, втратив свої соціальні зв`язки, не має душевних сил зустрічатися з друзями та родичами. Декілька місяців взагалі не міг спати, зараз нормальний сон не відновився, він постійно знаходиться на заспокійливих ліках.

Моральна шкода, спричинена ОСОБА_5 полягає в перенесених неймовірних моральних стражданнях у зв`язку із смертю матері. Прийшло усвідомлення того, що мати - ще не стара та не хвора людина померла страшною смертю внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 .. Її діти втратили бабусю, вона - опору і підтримку. Вона має трьох малолітніх дітей, у вихованні яких дуже допомагала мати. На даний час відчуває відсутність допомоги та порад своєї матері. Раптова смерть матері негативно вплинула на її здоров`я, вона втратила нормальний сон, у неї постійно болить голова. Вона змушена була звертатись в лікарню до лікаря-невропатолога за місцем проживання (а. с. 30).

Моральна шкода, спричинена ОСОБА_7 полягає в перенесених тяжких моральних стражданнях у зв`язку із смертю матері, що стало причиною виникнення у нього психічних розладів. Внаслідок чого життя повністю змінилося, він втратив свої соціальні зв`язки, втратив друзів, втратив джерело існування роботу, змушений приймати ліки (а. с. 146-147).

Згідно до ч. 1, 2 п. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , їм повинна бути відшкодована ОСОБА_10 моральна шкода кожному з них по 150 000 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_10 умови ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 :

на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_2 - 64881,60 (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок матеріальної шкоди та 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 214881 (двісті чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок;

на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_3 - 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди;

на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 - 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1