Справа № 487/5040/18
Провадження № 1-в/487/180/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання начальника Заводського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01.06.2020 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,
про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

16.09.2020 року начальник Заводського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує покарання щодо ОСОБА_5 , засудженого вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
В обґрунтування клопотання зазначила, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII. Вказаним законом внесено зміни до ч.1 ст.309 КК України, та передбачено більш м`який вид покарання. Таким чином, на підставі ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання підлягає приведенню у відповідність із вказаним законом.
У судове засідання представник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримує, просить задовольнити.
У судовому засіданні прокурор прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 подання підтримав, просив його задовольнити.
Засуджений у судове засідання не з`явився.
Відповідно до положень ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01.06.2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнено строком на 1 рік, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.
З 20.07.2020 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області.
01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двух років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, з 01.07.2020 р. санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, на цей час іспитовий строк не закінчився та продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.
Пунктом 13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
З аналізу статті 5 КК України убачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини кримінального кодексу новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.
Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_5 і визначення йому покарання у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, а саме 4 роки обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 61, 74, 185 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, суд, -
У Х В А Л И В :

Клопотання начальника заводського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, задовольнити.
Привести вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, а саме:
ОСОБА_5 , вважати засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі.
В іншій частині вирок залишається без змін і не потребує приведення у відповідність до Закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1