ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-кп/819/231/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: 156 ч. 2 КК
У Х В А Л А

27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

24.12.2020 року заступник Генерального прокурора України подав на вказаний вирок апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного внаслідок м`якості просив скасувати вирок в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

В обґрунтування доводів клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказав на те, що порушення судом першої інстанції вимог ст. 50, 65, 75 КК при призначенні ОСОБА_8 покарання виявлено Офісом Генерального прокурора після закінчення встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження вироку, оскільки не було відповідного інформування у строки, передбачені для апеляційного оскарження ні з боку Херсонської місцевої прокуратури, ні з боку Херсонської обласної прокуратури. Про вказаний вирок Офіс Генерального прокурора повідомлено і надано його копію Херсонською обласною прокуратурою 04.12.2020 року на запит щодо надання наглядового провадження у кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку з наведених в ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, в адресованому апеляційному суду повідомленні проти розгляду клопотання у відсутності сторони захисту, захисник не заперечувала.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 113 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 395 КПК України, якою регламентовано порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Тобто законодавцем передбачено досить значний час, протягом якого особа, визначена у процесуальному законі вправі оскаржити вирок суду в апеляційному порядку. Згідно із приписами ч.3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до положень ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Згідно п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваний вирок проголошено у відкритому судовому засіданні 15.05.2020 року в присутності прокурора (а.п. 121), якому було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження.

Таким чином, сторона обвинувачення була обізнана з ухваленим судовим рішенням, перешкод для своєчасного його оскарження, які могли б бути поважними, не існувало.

Що стосується доводів прокурора вищого рівня про ознайомлення із текстом оскаржуваного вироку поза межами строку на апеляційне оскарження, то такі не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку.

Так, згідно з п.13-15 розділу У Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генерального прокурора України №51 від 28 березня 2019 року прокурор у провадженні (старший групи прокурорів), прокурор, який брав участь у суді апеляційної інстанції при перегляді судового рішення, упродовж п`яти діб після ухвалення судом рішення складає висновок з правовою позицією щодо його законності і наявності підстав для подальшого оскарження цього рішення в апеляційному чи касаційному порядку, який упродовж трьох діб погоджується керівником відповідного структурного підрозділу та керівником прокуратури відповідного рівня, його першим заступником або заступником згідно з розподілом обов`язків.

Керівники прокуратур регіонального рівня, місцевих прокуратур та військових прокуратур гарнізонів, їх перші заступники та заступники надсилають до уповноважених структурних підрозділів, визначених у підпунктах 2, 3 пункту 1 розділу IV цього Порядку, прокуратури вищого рівня висновок із правовою позицією щодо законності ухваленого судом першої та апеляційної інстанцій рішення і наявності підстав для його перегляду - не пізніше наступної доби після його погодження.

Структурні підрозділи нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування прокуратур регіонального рівня відповідно до статті 36 КПК України забезпечують перевірку висновків місцевих прокуратур про законність ухвалених судами першої інстанції рішень та відсутність підстав для їх оскарження в апеляційному порядку.

У разі відсутності підстав для реагування зазначені висновки, крім висновків у кримінальних провадженнях, нагляд за якими здійснюється структурним підрозділам ювенальної юстиції органів прокуратури, та тих, у яких досудове розслідування здійснювалося слідчими органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, у строки, визначені керівником регіональної прокуратури, передаються для опрацювання до підрозділу підтримання обвинувачення в суді регіональних прокуратур.

У разі встановлення підрозділами підтримання обвинувачення в суді регіональних прокуратур та Генеральної прокуратури України підстав для подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, доповнення, зміни або відмови від скарги, заяви, внесених ними або прокурорами нижчого рівня, вони письмово повідомляють про це заступника керівника регіональної прокуратури, відповідального за стан організації наглядової роботи згідно з розподілом обов`язків.

У разі наявності різних позицій щодо оскарження судових рішень питання вирішується на відповідному рівні керівником регіональної прокуратури чи Генеральним прокурором.

Отже, чинними нормативними актами врегульовано порядок взаємодії прокуратур різного рівня в частині оскарження судових рішень і такий порядок забезпечує можливість подачі прокурором відповідного рівня апеляційної скарги на судове рішення у визначений законом строк.

Недотримання прокурором нижчого рівня вказаних вимог чи недбале ставлення до виконання своїх обов`язків працівниками прокуратури не можуть бути визнані поважними причинами пропуску заступником Генерального прокурора України прокурором строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки не є об`єктивно непереборними, не пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Крім цього, перевіряючи доводи, наведені прокурором, колегія суддів приймає до уваги те, що відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 р. у справі №222/466/17 визначено, що поняття "прокурор", яке вживається у ст.ст.393 та 425 КПК як суб`єкт апеляційного та касаційного оскарження, охоплює не лише певну посадову особу, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст.37 КПК, але й прокурорів вищого рівня, визначених у ч.4 ст.36 КПК (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники). А тому, особливості організації внутрішнього документообігу у системі органів прокуратури не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі заступника Генерального прокурора України причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є об`єктивно непереборними, не пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, а тому колегія суддів не вважає їх поважними, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_7 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2020 року щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи