Справа № 710/533/20
Провадження № 1-кп/710/20/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене 11.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шпола, Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , освіта середня, працює ТОВ «Агро Рось», не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 10.12.2019 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи в домоволодінні за адресою : АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 численні удари кулаком правої руки в область голови та обличчя, чим, відповідно висновку експерта від 26.02.2020 року № 05-6-01/072, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани перенісся, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також крововилив околоочної ділянки зліва та забій м`яких тканин обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Цивільний позов не визнав.

Хоча обвинувачений провину визнав, його вина також підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений завдав йому тілесних ушкоджень, він звертався до лікарні за допомогою та до правоохоронних органів. Цивільний позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні пояснила, що потерпілий є її братом, а обвинувачений співмешканцем. У грудні 2019 року, більш точної дати не пам`ятає, пізно увечері за місцем її проживання між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт та вона розбороняла їх. ОСОБА_5 наніс удари потерпілому, зокрема по обличчю. Зауважила, що зуби обвинувачений ОСОБА_4 не вибивав, у нього їх вже не було.

Також вина обвинуваченого підтверджується і іншими перевіреними в судовому засіданні доказами.

Відповідно висновку експерта № 05-6-01/072 від 26.02.2020 згідно даних наданого медичного документу у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: А) рана перенісся, яка лікарем діагностована, як забійна, Б) крововилив околоочної ділянки зліва та забій м`яких тканей обличчя, які виникли від дії тупого предмету, могли бути спричинені за механізмом вказаним у постанові, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначена у постанові та відносяться пошкодження п.А) до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, п.Б) легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_7 зазначив, що тілесні ушкодження могли бути спричинені ударом руки.

Відповідно медичної карти стаціонарного хворого № 5584/1243, дата госпіталізації 10.12.2019р., ОСОБА_4 має діагноз: забій м`яких тканей обличчя, забійна рана перенісся, травматична адентія фронтальних зубів, алкогольне сп`яніння.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього від 19.05.2020 року обвинувачений показав, як він наносив удари ОСОБА_4 ..

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього від 14.05.2020 року свідок ОСОБА_6 показала, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 б`ються та як вона їх розбороняла.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього від 14.05.2020 року потерпілий показав, як ОСОБА_5 наносив йому удари.

Зібрані у справі докази відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України є належними та допустимими, та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого стороною обвинувачення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується, відповідно до ст.12 КК України, як проступок, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставини, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю реєстрації, проживання та за місцем роботи, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вперше вчинив кримінальне правопорушення, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, думку прокурора та потерпілого про призначення покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи усі зазначені обставини у їх сукупності, а також мету покарання відповідно до норм ст. 50 КК України, суд вважає, що доцільно обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, яке буде достатнім та справедливим.

Потерпілим, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, спричинену злочином у розмірі 5650,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000,00 гривень.

Частиною другою ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно п.5 та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 31.03.1989, №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 5650,00 грн, обґрунтовуючи вимоги тим, що від нанесених ударів йому необхідно видалити 11 зубів і поставити протези, вартість яких складає заявлену суму.

Враховуючи встановлені обставини у справі суд, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими. Так, із супровідного листа № 4843 від 10.12.20219 року вбачається, що відповідно попереднього діагнозу ОСОБА_4 має травматичне видалення трьох зубів. Відповідно запису від 11.12.2019 року у медичній карті стаціонарного хворого № 5584/1243 стоматолога, у ОСОБА_4 наявна адентія травматична 11,12,13,21,22,23 зубів. Разом з тим, відповідно висновку експерта № 05-6-01/072 від 26.02.2020 року згідно даних наданих медичних документів у ОСОБА_4 діагностовано травматична адентія фронтальних зубів, однак в описовій частині даного стану відсутні об`єктивні морфологічні ознаки його травматичного походження, в зв`язку з чим, згідно п.4.13 « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 « Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року, він судово-медичній оцінці за ступенем тяжкості не підлягає.

У судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_7 показав, що описова частина у медичній документації не має логічних ознак травматичного походження адентії зубів. У даному випадку не доведено травматичної адентії, а тому не можливо надати відповідь на наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та адентією зубів у потерпілого.

Суд не приймає як належний доказ завданої позивачу матеріальної шкоди долучену до позову копію довідки, оскільки така не засвідчена у передбаченому законом порядку та не має дати її складення.

Разом із тим, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди.

Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, оскільки в результаті неправомірних дій ОСОБА_5 він отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких зазнав фізичного болю.

Разом з тим, у відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Отже, приймаючи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань потерпілого, керуючись принципом розумності, справедливості та виваженості суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого 1000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.127, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1190 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 21.01.2010 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 1000 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1