Справа № 370/2596/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3927/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 14.04.2018 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_7 на перехресті вулиць Агробудівельної та Миру в селі Мар`янівка Макарівського району Київської області зустрів ОСОБА_9 , під час розмови з яким на побутовому ґрунті між ними виник словесний конфлікт, що супроводжувався взаємними образами, в ході якого у ОСОБА_7 виник прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 . В подальшому, 14.04.2018 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на перехресті вулиць Агробудівельної та Миру в с. Мар`янівка Макарівського району Київської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи з метою спричинення смерті ОСОБА_9 , з мотивів гострої неприязні до останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав із ножен, що були на ремені його штанів, ніж та, тримаючи його в правій руці, розмахнувся ним та клинком вказаного ножа наніс ОСОБА_9 один удар в область лівої бокової ділянки тулуба, завдавши ОСОБА_9 колото-різану рану грудної клітки зліва, яка проникла в плевральну порожнину з пошкодженням внутрішніх органів, а саме лівої легені та діафрагми, що супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею і шоком, внаслідок чого від отриманого поранення ОСОБА_9 помер на місці події.
Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_8 - захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2019 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України та зазначає, що при постановленні вироку суд в достатній мірі не врахував обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , зокрема визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин що обтяжують покарання, відсутність претензій у потерпілої, а також характеризуючі дані про особу обвинуваченого. Під час проведення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 надавав правдиві і вичерпні показання, добровільно сприяв слідству та жодним чином не намагався уникнути відповідальності за скоєне. Також апелянт вказує, що у ОСОБА_7 був відсутній мотив у спричиненні смерті потерпілому, тим паче вдень, посередині вулиці, при багатьох свідках, а тому вчинене вбивство є наслідком тяжких та нелогічних обставин, адже сам потерпілий ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, спровокував сварку і бійку з обвинуваченим, в результаті якої ОСОБА_7 наніс ножовий удар потерпілому, що призвело до його смерті. Доказів того, що ОСОБА_7 прямо бажав настання смерті потерпілого судом першої інстанції встановлено не було. Він заздалегідь вбивство не готував, наніс лише один удар ножем потерпілому під час бійки, діяв з непрямим умислом на вбивство, в чому свою вину повністю визнав і у скоєному щиро розкаявся. У зв`язку з цим, захисник вважає, що суд першої інстанції повинен був визнати обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, визнання ним вини та активне сприяння слідству у розкритті злочину та з урахуванням усіх характеризуючих матеріалів, врахувавши обставини справи мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_7 , найменш суворе покарання в межах санкції статті або навіть застосувавши ст. 69 КК України призначити більш м`яке покарання ніж передбачено законом і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк.
Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування оскаржуваного вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2019 року та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, посилаючись на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального провадження та його особі. В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на порушення вимог КПК України та не врахування положень постанови Пленуму ВСУ від 29 червня 1990 року № 5. Зазначає, що мотивувальна частина обвинувального вироку є точною копією обвинувального висновку з дотриманням тієї ж стилістики і граматики, без проведення належного дослідження зібраних по справі доказів та без надання належної оцінки зібраним по справі доказам на предмет встановлення їх достовірності, допустимості і достатності.
Постановою Верховного Суду від 11.11.2020 року касаційну скаргу прокурора, задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19.05.2020 року скасувано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення тим, що встановивши декілька обставин, що пом`якшують покарання, проте не встановивши жодної з тих, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, апеляційний суд безпідставно застосував при призначенні покарання ОСОБА_7 норми, передбачені ст. 69 КК, а тому призначене ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК, не відповідає вимогам статей 50, 65, 69 КК, є явно несправедливим через м`якість та вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між обраним судом і тим розміром покарання, яке б мало бути призначене та не становило би при цьому особистого надмірного тягаря для особи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які не підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та підтримали апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволення, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 - захисника обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація вчиненого за ст. 115 ч. 1 КК України в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 - захисника обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюється.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Проте, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався даних вимог закону, оскільки, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 , покарання за ч. 1 ст. 115 КК України є занадто суворим.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставин справи, які були встановлені під час судового розгляду в суді першої інстанції, перевірені під час апеляційного розгляду, поведінку потерпілого ОСОБА_9 , показання цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_11 , з якою вони мають спільну дитину 2017 року народження, щодо нетверезого способу життя її брата ОСОБА_12 , який мав напружені стосунки з ОСОБА_13 за його дорікання останньому не вести нетверезий спосіб життя, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є батьком малолітньої доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується виключно позитивно, до затримання працював на посаді старшого майстра сектору з обслуговування та ремонту відділу контролю за станом будівель і споруд, гідротехнічних та інженерно-геологічних умов ґрунтів в Меморіальному комплексі «Національний музей історії України у Другій світовій війні» Міністерства культури України, де мав позитивні характеристики, позицію потерпілої ОСОБА_15 , яка вказувала, що хоча і жалкує про смерть сина, однак просила не позбавляти волі ОСОБА_7 , який є батьком її онуки, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи адвоката щодо наявності такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття обвинуваченого. При цьому слід зазначити, що навіть зважаючи на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_7 вказав про невизнання своєї вини, однак, як вбачається з вироку, не заперечував, що смерть ОСОБА_9 настала саме від його дій, жалкував про смерть потерпілого та просив вибачення у потерпілої, а незгода засудженого із кваліфікацією його дій є процесуальним правом особи, належна реалізація якого не впливає на відчуття жалю й розкаяння, його щирість, осуд своєї поведінки і автоматично не свідчить про відсутність такого ставлення з боку засудженого до вчиненого ним злочину та його наслідків. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідають поведінці обвинуваченого і його щирим намірам.
За висновком судово-психіатричного експерта № 257 від 10 травня 2018 року, ОСОБА_7 у сфері особистості притаманна товариськість, доброзичливість, відсутність злопам`ятності, емоційна стійкість у звичайних станах, будь-які індивідуально-психологічні особливості, які мають у нього яскраво виражений характер, та такі, які могли б здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджувальній ситуації, не притаманні, під час вчинення інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.
Враховуючи викладене, виходячи з принципу співмірності та індивідуалізації покарання, а також зважаючи на особу ОСОБА_7 , його молодий вік, бездоганну поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, який на спеціальних обліках не перебуває, висновок судово-психіатричного експерта № 257 щодо позитивних індивідуально-психологічних особливостей обвинуваченого, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та враховуючи такі пом`якшуючи покарання обставини як його щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, позицію потерпілої щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_7 призначене покарання до мінімальних меж, визначених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, у виді 7 років позбавлення волі.
Саме таке покарання, вважає колегія суддів, є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Доводи адвоката про можливість застування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України при призначенні покарання є безпідставними та не найшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки не встановлено істотних обставин, які знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування до ОСОБА_7 ст. 69 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків вчинення ним злочину, відсутні.
Оцінивши наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що є підстави для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання та приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання та часткового задоволення апеляційних скарг, поданих обвинуваченим та його захисником.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Врешті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: