Справа № 412/63/2012
Провадження № 1-в/201/254/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного в рамках кримінальної справи № 412/63/2012 (пр. № 1/412/27/2012) за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, а також ознайомившись з матеріалами кримінальної справи № 412/63/2012 (пр. № 1/412/27/2012),

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2012 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, та останньому, на підставі ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на п`ять років з позбавленням права займати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки та конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2013 року вищевказаний вирок місцевого суду від 21 березня 2012 року було змінено в частині призначення покарання та звільнено з випробуванням ОСОБА_3 , на підставі ст. 75 КК України, від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком три роки, не застосовуючи, відповідно до вимог ст. 77 КК України, обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна засудженого, в решті вирок залишено без змін.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час проведення досудового розслідування в рамках даної кримінальної справи.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, а тому, неприбуття в судове засідання останніх не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши зазначене клопотання, а також ознайомившись з матеріалами кримінальної справи № 412/63/2012 (пр. № 1/412/27/2012), суд приходить до наступного.

Як випливає з п. 9 Розділу ІХ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

В частині 1 ст. 409 КПК України в редакції 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Таким чином, питання щодо скасування арешту майна, який був накладений з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, на підставі ст.ст. 125, 126, 130 КПК України в редакції 1960 року, слід розглядати в порядку, що діяв до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції 2012 року.

Так, арешт було накладено на приналежне ОСОБА_3 майно постановою старшого слідчого прокуратури від 18 липня 2011 року (том 1, а.с. 165) у виді вкладів, цінностей та іншого майна, постановою старшого слідчого прокуратури від 18 липня 2011 року (том 1, а.с. 167) на рухоме майно у виді автомобіля «Mercedes-Benz 230», 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіля «Toyota Camry», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , постановою старшого слідчого прокуратури від 19 липня 2011 року (том 1, а.с. 173) на нерухоме майно у виді 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (нині Дніпро), квартири АДРЕСА_2 (нині Дніпро).

Враховуючи, що вищезазначена кримінальна справа стосовно ОСОБА_3 була розглянута з ухваленням обвинувального вироку, який набрав законної сили, при цьому останньому не було призначено покарання у виді конфіскації майна, інших обставин, які б свідчили про необхідність подальшого арешту майна, накладеного в рамках досудового слідства не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає, що подальша потреба у застосуванні цього заходу забезпечення на даний час відпала, а отже арешт, накладений на все приналежне заявнику рухоме та нерухоме майно, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись п. 9 Розділу ІХ Перехідних положень КПК України, ст.ст. 125-126, 409 КПК України в редакції 1960 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з приналежного йому майна, накладеного в рамках кримінальної справи № 412/63/2012 (пр. № 1/412/27/2012) за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого прокуратури від 18 липня 2011 року (том 1, а.с. 165) у справі № 412/63/2012, на приналежне ОСОБА_4 майно у виді вкладів, цінностей та іншого майна.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого прокуратури від 18 липня 2011 року (том 1, а.с. 167) у справі № 412/63/2012, на приналежне ОСОБА_4 рухоме майно у виді автомобіля «Mercedes-Benz 230», 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіля «Toyota Camry», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого прокуратури від 19 липня 2011 року (том 1, а.с. 173) у справі № 412/63/2012, на приналежне ОСОБА_4 нерухоме майно у виді 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (нині Дніпро), квартири АДРЕСА_2 (нині Дніпро).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1