Ухвала
Іменем України
23 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 639/1879/19
провадження № 51-6111ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Тобто касаційний суд не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Заперечуючи законність судових рішень, постановлених у кримінальному провадженні, скаржник має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, порушення норм права, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч указаному засуджений у своїй касаційній скарзі, обґрунтовуючи незаконність, на його думку, судового рішення апеляційного суду, надаючи власну оцінку доказам у кримінальному провадженні, посилаючись на неповноту судового розгляду, по суті заперечує правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому касаційна скарга засудженого не містить належних доводів незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року щодо нього на підставах неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, порушень процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення статей 412, 413, 419, 438 цього Кодексу.

Крім того, як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, не погоджується із ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року, якою було задоволено клопотання представника потерпілого та стягнуто із ОСОБА_5 , на користь потерпілого ОСОБА_6 30 000 грн в рахунок відшкодування витрат на надання правової допомоги. Разом із цим вказана ухвала місцевого суду та оскаржувана ухвала Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року в частині перегляду цієї ухвали від 22 червня 2020 року не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 цього Кодексу в разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3