Справа № 699/499/20
Номер провадження № 1-кс/699/144/20
УХВАЛА
щодо продовження строку тримання під вартою

28.10.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Корсуні-Шевченківському клопотання старшого слідчого ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лисянка Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого

про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОВС криміналіст слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , за погодженням з виконувачем обов`язків начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , звернулася з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 01.07.2020 року за №0000271, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2020 року, близько 00:30 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, маючи на меті позбавлення життя іншої людини, наніс чотири удари сокирою в обличчя ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді 4 різано-рубаних ран обличчя, перелому верхньої щелепи та перелому основи склепіння черепа, внаслідок чого помер на місці від отриманих травм.
За даним фактом 01.07.2020 року слідчим СВ Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 01.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Він же, 27.06.2020 року, близько 00:45 години, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник до гаражного приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння, що належить ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , через вхідні двері, які були незамкнені, без дозволу потерпілого не маючи ні дійсного, ні уявного права на керування чи розпорядженням автомобілем ВАЗ 2109 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 України, зареєстрований на ОСОБА_10 , 1972 року народження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно заволодів транспортним засобом, після чого керуючи вказаним вище автомобілем з місця вчинення злочину зник, а транспортним засобом розпорядився на власний розсуд.
За даним фактом 02.07.2020 року слідчим СВ Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 02.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
05.07.2020 року постановою прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури матеріали кримінального провадження №0000271 від 01.07.2020 року розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та кримінальне провадження №0000273 від 02.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, об`єднані та їм присвоєно загальний номер 0000271.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст.115, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
06.07.2020 року ОСОБА_6 оголошено та вручено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 07.07.2020 року, підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 45 днів з 07.07.2020 року по 20.08.2020 року.
Постановою виконувача обов`язків керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 10.08.2020 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.10.2020 року.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії ухвали до 06.10.2020 року.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.09.2020 року, апеляційну скаргу прокурора на вказану ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року, було задоволено та запобіжний захід відносно ОСОБА_6 було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою до 06.10.2020 року.
01.10.2020 ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, тобто по 30.10.2020 року включно.
Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.10.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 06.12.2020 року.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтоване тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 30.10.2020 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно виконати ряд слідчих дій, а саме:
-отримати висновки призначених експертиз;
-оголосити ОСОБА_6 кінцеву підозру;
- виконати вимоги ст.ст. 290-291КПК України.
Слічий зазначає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 30.10.2020 року, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, був знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, це дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.
Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працевлаштований, тому не має жодного джерела доходів, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та виїхати на заробітки, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, не одружений, має двох малолітніх дітей, які не перебувають на його на утриманні, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, тому, під страхом покарання, яке йому загрожує у відповідності до ч. 1 ст. 115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, може переховуватися від правоохоронних органів та суду.
Зважаючи на характер вчиненого злочину, а саме при яких обставинах, з якою жорстокістю, зухвалістю та цинізмом було скоєно вбивство ОСОБА_9 , вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Посилаючись на наведене, просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

У суді прокурор ОСОБА_3 підтримав внесене клопотання і просив суд його задовольнити.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та наполягав на задоволенні клопотання. Просив критично оцінити докази, які надані стороною захисту підозрюваного.
Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки клопотання не обґрунтоване, оскільки вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 не підтверджується висновками експертизи, а щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, то ОСОБА_12 взяв автомобіль з дозволу, але після нанесення тілесних ушкоджень померлому. Просив врахувати співпрацю підозрюваного із слідством, наявність хронічного захворювання, відсутність доказів впливу на свідків, знищенню доказів у справі. Намірів продовжити злочинні дії у ОСОБА_12 немає.
Крім того, захисник зазначив, що на утриманні ОСОБА_12 перебувають дружина і троє дітей, останній працевлаштований, має постійне місце проживання згідно договору оренди житла, та вважається таким, що не має судимості, має міцні соціальні зв`язки, виконує процесуальні обов`язки. ОСОБА_12 не має можливості лікуватися в умовах СІЗО.
Підозрюваний ОСОБА_6 у суді частково визнав свою причетність до інкримінованих йому діянь та визнав, що ним були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_13 в умовах самооборони, а мети заволодіти майном ОСОБА_13 у нього не було.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали внесеного клопотання, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, складеного у період часу з 01.07.2020 року по 02.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 06.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом огляду предмету від 02.07.2020 року; протоколом огляду предмету від 02.07.2020 року; показами свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 02.07.2020 року; показами свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2020 року за участю свідка ОСОБА_15 ; показами свідка ОСОБА_16 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 06.07.2020 року; показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Відповідно до ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною другою вказаної статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.
Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.
У зв`язку з викладеним вважаю, що в даному випадку прокурором у суді доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 неодноразово був засуджений за корисливі злочини, зокрема за злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, чого він сам не заперечував. Такі його дії вказують на те, що останній на шлях виправлення не ставав, незважаючи на покарання, продовжував з часом вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що він може продовжувати вчиняти нові злочини.
Слідчий суддя бере до уваги те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є особливо тяжким, пов`язаний із застосуванням насильства, яке призвело до загибелі людини.
ОСОБА_6 являється особою молодого віку; має захворювання, але стороною захисту у судовому засіданні не доведено, що наявні захворювання унеможливлюють його утримання в місцях попереднього ув`язнення.
За таких обставин, враховуючи особу підозрюваного, приходжу до висновку, що запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить запобігання вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органів досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Згідно ст.219 КПК України строки досудового розслідування закінчуються протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, яким в даному випадку є 06.12.2020 року.
За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення, та продовження строку тримання підозрюваного під вартою на сорок днів, в межах строку досудового розслідування, тобто по 06 грудня 2020 року, що в даному випадку є достатнім для виконання зазначених у клопотанні слідчих і процесуальних дій

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на сорок днів, в межах строку досудового розслідування, тобто по 6 грудня 2020 року включно, про що оголосити йому негайно під розписку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали суду негайно вручити підозрюваному після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1