ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3050/20
Провадження № 1-кп/210/683/20

"06" жовтня 2020 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про призначення перекладача під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 05.03.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні колегії суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 05.03.2020 року.

В ході розгляду даного кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про надання йому перекладача для участі в судових засіданнях та перекладу матеріалів справи на російську мову, оскільки він не вивчав українську мову, народився та закінчив середню школу в Узбекистані.

Колегія суддів, вислухавши пояснення обвинуваченого та дослідивши (виключно в обсязі, що необхідно для вирішення даного питання) матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків:

Обвинувачений ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в колишній Узбекській РСР (нині Республіка Узбекистан).

При цьому, сам же ОСОБА_6 пояснив суду, що на території України постійно проживає з 1986 року, тобто 34 роки зі своїх 49 років життя.

ОСОБА_6 є громадянином України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 в ході досудового розслідування (т.1, а.с.25-26, 31, 47-48, 50, 51, 123-124,127) неодноразово, в присутності захисника, роз`яснювалися його права, у т.ч. право залучення перекладача. При цьому, в ході досудового розслідування ОСОБА_6 жодного разу не заявив клопотання про залучення перекладача та не повідомив ані слідчого, ані прокурора, ані слідчого суддю про те, що він не володіє державною мовою.

Протоколи слідчих дій, інші процесуальні документи, складені в ході досудового розслідування, підписані і ним, і захисником без зауважень та доповнень, що, зокрема, додатково свідчить про його розуміння викладеного у них українською мовою тексту та його змісту.

Більш того, в ході допиту у якості підозрюваного за участі захисника, ОСОБА_6 заявив, що українську мову розуміє, послуг перекладача не потребує (т.1, а.с.51), протокол допиту підписано без зауважень.

В ході судового розгляду питання щодо обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.1, а.с.72-74), а у подальшому і його продовження (т.1, а.с. 79-80) ані обвинувачений, ані адвокат не заявили суду про необхідність залучення перекладача та той факт, що обвинувачений не розуміє українську мову.

Протокол ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами досудового розслідування також підписаний підозрюваним без зауважень та клопотань щодо залучення перекладача.

Крім того, в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 додатково був ознайомлений зі своїми правами (у т.ч.-під розписку) в присутності захисника, проте ані про нерозуміння української мови, ані про залучення перекладача не заявляв.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні на пряме питання головуючого, чи розуміє він українську мову, ОСОБА_6 відповів, що розуміє, але недосконало; те, що йому кажуть розуміє.

Клопотань про залучення перекладача не заявив.

З поведінки обвинуваченого в судовому засіданні видно, що українську мову він розуміє достатньо, жодних проблем зі сприйманням сказаного в судовому засіданні не відбувалося, обвинувачений повністю розумів звернення до нього в судовому засіданні українською, задані українською мовою питання, відповідав на них, вільно спілкувався з учасниками процесу, усі з яких (окрім нього) вживали українську мову.

Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України, ст. 10 КПК), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками.

Проявом принципу «рівності можливостей», згідно з яким кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості і жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом, розглядаються й права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, закріплені у підпунктах «а», «е» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенції):

а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього;

e) якщо він не розуміє мову, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, - отримувати безоплатну допомогу перекладача.

Згідно зі ст. 29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом (частини 1 і 3).

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК).

За вказаних вище обставин колегія суддів доходить до висновку, що обвинувачений достатньо розуміє українську мову, і, отже, українська мова є «мовою, зрозумілою для обвинуваченого» у світлі вимог підпунктів «а», «е» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.29, 42, 56, 64-1, 66 КПК України.

Аналогічні по суті правові позиції щодо залучення перекладачів застосовано Верховним Судом у справах № 219/5455/16 від 11.06.20919 року та 672/1599/17 від 20.08.2019 року та ін.

Причинами, з яких Верховний Суд дійшов висновків про відсутність підстав для залучення перекладача, зокрема, зазначено те, що (окрім іншого) кримінальним процесуальним законом не регламентовано самого порядку залучення перекладача.

Обвинувачений є громадянином України.

Заудіозапису судового засідання (…) вбачається, що обвинувачений розуміє українську мову, давав зрозумілі відповіді на поставлені йому українською мовою питання, а також указав, що на досудовому розслідуванні він не заявляв клопотання про те, що потребує перекладача.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що метою заявленого ОСОБА_6 клопотання про залучення перекладача є насправді стратегія захисту, спрямована на затягування строків судового розгляду, і, отже, підстави для залучення у справу перекладача відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання обвинуваченого про призначення перекладача під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 05.03.2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 06 жовтня 2020 року о 16-30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3