ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/799/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2874/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Балаклійський районний суд Харківської області від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балабанівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1). 14.06.1979 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 25-1 КК України (в ред. 1960 року) умовно з обов`язковим притягненням до труда в місцях, які визначає орган МВС;
2). 15.01.1981 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років 8 місяців 6 днів позбавлення волі;
3). 15.04.1986 Краснокутським районним судом Харківської області за ч. ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
4). 21.02.1987 Харківськім обласним судом за ст. ст. 94, ч. 3 ст. 140, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 15 років позбавлення волі;
5) 12.08.2002 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
6). 07.06.2005 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
7). 12.12.2008 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
8). 06.03.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до 4 місяців арешту;
9). 28.05.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
10). 05.03.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,
Визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України- у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців;
за ч.2 ст. 190 КК України- у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2020, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 2 років позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , з урахуванням строку відбутого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2020 та строку тимчасового залишення в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», обчислювати з дня затримання -27.04.2020.
Згідно вироку 24.02.2020 близько 11:00 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля магазину «Ріал», який розташований по пл. Центральна в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, маючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, викрав велосипед «АИСТ-28», який безпосередньо знаходився біля приміщення магазину «Ріал» та вартість якого складає 966 грн. 66 коп., який належить ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 966 гривень 66 копійок.
Крім того, 29.02.2020 близько 06.30 год., більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на законних підставах у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, що виразилося в обіцянці підзарядити та повернути належний ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «С2 К10а40 1/8 GВ» чорного кольору, без комплектуючих периферійних пристроїв із картою пам`яті «SANDISK 16GB Micro-SDHC Class 10 UHS-I Ultra», незаконно заволодів вищевказаним мобільним телефоном, вартість якого складає 697 грн. 00 коп., вартість карти пам`яті «SANDISK 16GB Micro-SDHC Class 10 UHS-I Ultra» складає 105 грн. 00 коп., після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись мобільним телефоном на свій розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 802 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України- у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
за ч.2 ст. 190 КК України- у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_7 до скоєння злочину вже мав 10 судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів, засуджувався до реального покарання, проте не став на шлях виправлення та продовжив скоювати умисні корисливі злочини, що свідчить про стійку кримінальну спрямованість його поведінки.
Наведені обставини на думку автора апеляційної скарги свідчить про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, а відтак вирок суду підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти її задовлення, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд зазначених вимог закону дотримався, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово (десять разів) судимий, вину свою визнав повністю, є пенсіонером, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в органах пробації не значиться.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Розкаяння у вчинених злочинах суд визнано обставиною, що пом`якшує покарання.
Таким чином суд першої інстанції, оцінивши сукупність даних про особу обвинуваченого ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини їх вчинення, особу винного, зокрема, наявність десяти непогашених судимостей, визнання ним своєї провини, наявність обставин, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку, що про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей , за якими кваліфіковано його дії, вважаючи неможливим виправлення засудженого без відбування покарання.
Вважаючи необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора колегія судді також виходить із правового висновку, сформульованого в Верховним Судом у своїй постанові від 01.02.2018 у справ і№ 634/609/15-к де визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві яке охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно визначені (якими встановлюються межі покарання) та альтернативні (якими передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Таким чином вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та є достатнім для досягнення цілей покарання, визначених у ст. 50 КК України.
У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги прокуроа щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є необґрунтованими.
За таких обставин вирок суду є законним та обґрунтованим а підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.
Вирок Балаклійського районного суд Харківської області від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий -

Судді -