Номер провадження:1-кс/521/6003/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -
До Малиновського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді 22 грудня 2020 року розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .
У скарзі заявник просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань як цього вимагає ч. 1 ст. 214 КПК України та зобов`язати уповноважених на те посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 внести відомості із заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що 14 грудня 2020 року об 11 годині 19 хвилин він надіслав електронний лист із заявою про злочин до Одеської місцевої прокуратури № 2 на електронну пошту. У вищезазначеній заяві про злочин, просив надати витяг з ЄРДР на електронну пошту. По теперішній час, жодної відповіді на заяву про злочин не має взагалі. Таким чином, уповноважені на те посадові особи Одеської місцевої прокуратури №2 ігнорують та грубо порушують ст.214 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, при цьому надав пояснення про обставини які ним описані в заяві.
Представник Одеської місцевої прокуратури №2 у судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив, доказів його поважності не надав, хоча про дату, час та місце судового розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення інформації на електронну пошту.
Приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді в суді скарги на бездіяльність прокурора, слідчим суддею визнано за можливе здійснити розгляд скарги у відсутності представника місцевої прокуратури №2, що не суперечить приписам частини 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши скаргу та документи додані до неї, вислухавши пояснення особи, з`ясувавши всі обставини, встановлені під час розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження буда застосована належна правова процедура.
Кримінальний процесуальний кодекс України у пункті 18 частини 1 статті 3 визначає, що до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Імперативними приписами статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, предметом судового контролю, яке здійснює слідчий суддя, є, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Згідно положень статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачений параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частина 1 статті 303 вищевказаної глави надає перелік бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягає оскарженню під час досудового провадження, із зазначеннями того, хто це може зробити. Цей перелік є вичерпним.
В силу пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник на досудовому провадженні може оскаржити бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Тобто процесуальний закон вимагає наявності зв`язку між обов`язком слідчого або прокурора вчинити дії, визначені Кримінальним процесуальним кодексом України, та строком, у межах якого вони зобов`язані це зробити.
Здійснюючи аналіз норми процесуального закону щодо початку досудового розслідування злочинів і кримінальних проступків, тобто частини 1-4 статті 214 КПК України слід дійти висновку, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати їх. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Крім того слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року затверджено «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення».
У пунктах 1,2 та 14 глави 1 розділу II вищенаведеного Положення визначено, що формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим, дізнавачем ( уповноваженою особою іншого підрозділу) або прокурором до протоколу, який підписується заявником. При цьому відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи або дані про юридичну особу, які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.
Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не встановлені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про кримінальне правопорушення. Така заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність в події, описаній заявником, ознак кримінально-караного діяння.
Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 від 14 грудня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення вбачається, 09 грудня 2020 року надійшла відповідь незрозуміло на що, від Малиновського районного суду міста Одеси, за підписом ОСОБА_4 (керівник апарату Малиновського районного суду міста Одеси). Зі змісту відповіді вбачається про те, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили діяти всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, та без будь-яких на те законних підстав, перевищуючи свої повноваження, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, проявляючи явну неповагу до суспільства, здійснила несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду. Викладені обставини на думку заявника, є підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України.
У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний вбачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ( «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 р.)
В рішенні Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» від 2008 року зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Отже, при розгляді скарги, поданих в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі ст.214 КПК України, обставини, викладені в скарзі слід досліджувати з точки зору наявності підстав вважати заяву чи повідомлення саме про злочин - наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки складу кримінального правопорушення, як це передбачено ст.11 КК України та ч.1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Вищевказані обставини слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Варто констатувати, що в заяві ОСОБА_3 таких даних зазначено не було, не наведено формальних ознак кримінального правопорушення, яке заявник вважає вчиненим.
Приймаючи до уваги все вищевикладене, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №2, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви, приходить до висновку, що наведені в заяві про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.376-1 КК України, не містять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправних дій, а обставини викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст.11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1