Провадження № 1-кп/127/1019/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 21 листопада 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005427 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 10.06.2020 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.11.2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Дім Кави» ТОВ «Дім Кави Вінниці», що по вул. Соборна, 38 в м. Вінниці, побачив на прилавку автокавоварку «HandpressoAvto E.S.E.»
В цей час, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вищевказаної автокавоварки «HandpressoAvto E.S.E.». ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із прилавку магазину викрав автокавоварку «HandpressoAvto E.S.E.» вартість якої згідно висновку експерта № 128 від 21.02.2018 року становить 4999 грн.
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Дім Кави Вінниці» матеріальної шкоди на суму 4999 грн.
Крім цього, 20.11.2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Арнем», що по вул. Соборна, 53-А в м. Вінниці, побачив на вішалці чоловічу куртку, яка належить раніше не знайомому йому ОСОБА_6 .
В цей час, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме з куртки гаманця із його вмістом. ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із внутрішньої кишені куртки викрав майно ОСОБА_6 , а саме гаманець «VIF Leather Goods Production» коричневого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 130 від 22.02.2018 року становить 280 грн., всередині якого знаходилися грошові кошти на загальну суму 7500 грн. та 150 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 3974,85 грн..
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 11754,85 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.02.2018 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 зайшов до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Оводова, 51 в м. Вінниці. Сидячи за столиком, ОСОБА_4 побачив за сусіднім столиком раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , на стільці поряд з яким знаходилася куртка.
В цей час, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця із його вмістом. ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із лівої внутрішньої кишені куртки викрав майно ОСОБА_7 , а саме: шкіряний гаманець «АІfaRіссо» коричневого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 129 від 22.02.2018 року становить 456,64 грн., всередині якого знаходилися грошові кошти на загальну суму 1600 грн., дві банківські картки «Приватбанк», одна банківська картка «Монобанк», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ШевролеЕванда», д.н.з. НОМЕР_1 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які не представляють матеріальної цінності.
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2056,64 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що в листопаді 2017 року він перебував у друзів у м. Вінниці. 20.11.2017 року біля 17.00 години він зайшов до магазину «Дім Кави» по вул. Соборній. Перебуваючи там, він побачив на прилавку автокавоварку, яку вирішив викрасти. З цією метою він заховав її під куртку та з нею вийшов з магазину. В цей же день приблизно о 18.00 годині, перебуваючи в приміщенні кафе «Арнем» по вул. Соборній, побачив чоловічу куртку з кишені якої виднівся гаманець. Він вирішив вказаний гаманець викрасти та непомітно дістав його з куртки та вийшов, заволодівши грошима в гаманці. Потерпілому відшкодував 100 доларів США. Через декілька місяців, а саме 17.02.2018 року, в обідній час він зайшов до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Оводова. Сидячи за столиком, він побачив за сусіднім стільцем куртку з гаманцем в кишені. В цей час він вирішив викрасти гаманець із його вмістом, що і непомітно зробив. У гаманці було 1600 гривень та документи. У вчиненому щиро розкаявся, повідомив, що потерпілі не мають до нього претензій, з часу вчинення злочинів пройшло більше 3 років, він не переховувався, відбував покарання, яке відбув в повному обсязі та звільнився по відбуттю строку в червні 2020 року. Вказані події пов`язані з його минулим, тепер він має малолітню дитину та роботу, хоче все змінити у своєму житті.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 24.11.2017 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_8 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до невідомого чоловіка, який 22.11.2017 року приблизно о 17:00 перебуваючи в магазині «Дім Кави», що за адресою вул. Соборна, 38, шляхом вільного доступу з торгової полиці здійснив крадіжку автомобільної кавоварки марки «HandpressoAvto» вартістю 4999 грн.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 24.11.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 31.07.2018 року.
Згідно висновку експерта № 128 від 21.08.2018 року, ринкова вартість аналогічної нової авто кавоварки «Handpresso Avto E.S.E.» на час вчинення злочину, а саме 20.11.2017 року могла становити 4999,00 грн.
Також, 20.11.2017 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до невідомої особи, яка 20.11.2017 року близько 18:00, коли він перебував в кафе «Арнем», що за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 53-А, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку гаманця, який знаходився в внутрішній кишені його куртки, що була на вішалці. Всередині гаманця знаходились кошти в сумі 7500 гривень та 150 доларів США.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 21.11.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 31.07.2018 року.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_6 йому повернуто викрадений гаманець.
Згідно висновку експерта № 130 від 22.08.2018 року, ринкова вартість вказаного гаманця «VIF Leather Goods Production» станом на 20.11.2017 року могла становити 280,00 гривень.
Також з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 17.02.2018 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви просив прийняти міри до невідомої особи, яка 17.02.2018 року о 13:03 год в ресторані «Мафія», що в м. Вінниця по вул. Миколи Оводова викрала його гаманець, всередині якого знаходились банківські карти, водійське посвідчення на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та гроші в сумі 1600 гривень.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 17.02.2018 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 31.07.2018 року.
Згідно висновку експерта № 129 від 22.02.2018 року, ринкова вартість гаманця «Alfa Ricco» станом на 17.02.2018 року могла становити 456,64 грн.
З постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 05.03.2018 року вбачається, що ДВД-диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з ресторану «Мафія» по вул. М.Оводова, 51, в м. Вінниця визнано речовим доказом, диск зберігається в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 06.03.2018 року, ДВД-диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину «Дім кави» по вул. Соборна, 38, в м. Вінниця визнано речовим доказом та зберігається в матеріалах кримінального провадження.
З постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 06.03.2018 року вбачається, що ДВД-диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з кафе «Арнем» по вул. Соборна, 53-А, в м. Вінниця визнано речовим доказом, вказаний диск зберігається в матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ряду крадіжок є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належні та допустимі докази у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно заволодів майном потерпілих, перерахував вказане майно, що стало предметом злочинного посягання, зазначив обставини вчинення вказаних злочинів, суми заподіяних збитків, що узгоджується з письмовими заявами потерпілих про вчинення злочинів, висновками експертів, постановами про визнання речовими доказами.
Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини викрадення чужого майна, а саме час, місця вчинення злочинів, таємний спосіб здійснення вказаного, в тому числі і наявність умислу на заволодіння чужим майном. Такі показання узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у справі, а саме заявами потерпілих, якими підтверджено спосіб викрадення чужого майна, час та місця вчинення злочинів, майно, що стало предметом злочинного посягання та висновками експерта, яким підтверджено в частині суму завданих збитків.
Вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складів злочинів та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого по трьом епізодам за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки Миколаївської обласної психоневрологічної лікарні № 1 від 25.07.2018 року, ОСОБА_4 на обліку не перебуває. З довідки Миколаївського обласного наркологічного диспансера від 24.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходився в закладі на обліку з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів».
Згідно вимоги про судимість та копій судових рішень, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий. Останній раз вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 10.06.2020 року по відбуттю строку покарання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив сукупність умисних кримінальних правопорушень, вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, працює.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, вчинення трьох епізодів умисних корисливих кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В той же час суд враховує, що події кримінальних правопорушень мали місце в 2017 році, тобто три роки тому, за вказаний час ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду не ухилявся, на даний час відбув покарання за попереднім вироком, змінив спосіб життя, оскільки з часу вчинення кримінальних правопорушень усвідомив неприпустимість такої поведінки, працевлаштувався, має сім`ю та малолітню дитину, має постійне офіційне місце проживання та реєстрації в України, потерпілі до обвинуваченого претензій не мають, що вбачається із змісту їх заяв, поданих до суду. Сукупність вказаного переконує суд у тому, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд враховує наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 останній раз судимий вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Кримінальні правопорушення у вчинені яких ОСОБА_4 обвинувачується на даний час вчинені ним в листопаді 2017 та лютому 2018 року, тобто до постановлення вказаного вироку.
За загальним правилом у вказаному випадку підлягає до застосування ч. 4 ст. 70 КК України, яка регулює призначення остаточного покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Так, згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Разом з тим, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вказане свідчить, що застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України відносно ОСОБА_4 в даному випадку могло полягати у рішенні суду про самостійне виконання кожного із вироків (вказаного вироку із рішенням про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 та вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено на 4 роки позбавлення волі).
Разом з тим, суд приймає до уваги відомості, що містяться у довідці про звільнення ОСОБА_4 серії МИК № 015836, згідно із якою ОСОБА_4 10.06.2020 року звільнений із місць позбавлення волі в зв`язку із відбуттям строку покарання, призначеного за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року, тобто вирок суду вже виконаний.
За таких підстав, суд не застосовує вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та не приймає рішення по самостійне виконання вироків, оскільки вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2019 року вже виконаний. Вказівка про самостійне виконання судових рішень буде фактично судовим рішенням про повторне його виконання, що суперечить конституційним правам та загальним засадам кримінального судочинства щодо неприпустимості притягнення до відповідальності двічі за вчинення одного і того ж самого діяння.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актами про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні до висновків експерта становлять 1859,00 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1859,00 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме три ДВД-диски з записами камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: