Провадження № 11-кп/4820/76/21
Справа № 677/978/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розглядукримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_7 ,
законного
представника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 24 березня 2018 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вирок Красилівського районного суду від 12 березня 2020 року,-
в с т а н о в и л а :
Вироком Красилівського районного суду від 12 березня 2020 року
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, працює електриком в Красилівській ЦРЛ, одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто процесуальні витрати по справі на користь держави з ОСОБА_11 в сумі 3003 грн.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 18912 грн 76 коп. відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 13669 грн 08 коп. відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди завданої ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь неповнолітнього ОСОБА_7 в особі його законного представника ОСОБА_8 15000 грн відшкодування моральної шкоди.
В позові ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про стягнення завданої їй моральної шкоди відмовлено.
Позов прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, залишено без розгляду.
Постановлено скасувати арешт на автомобіль «RENAULT 19», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10 березня 1998 року, який накладений 27 березня 2018 року, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Постановлено скасувати арешт на транспортний засіб марки «SPARK», моделі SP150R-24, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 , який накладний 27 березня 2018 року, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Речовий доказ - автомобіль «RENAULT 19», червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто ОСОБА_11 .
Речовий доказ - мопед марки «SPARK», моделі SP150R-24, тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , постановлено повернуто ОСОБА_12 .
Постановлено, що після відшкодування ОСОБА_11 матеріальної шкоди ОСОБА_12 в сумі 18912 грн 76 коп., мопед марки «SPARK», моделі SP150R-24, тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , підлягає передачі ОСОБА_12 ОСОБА_11 .
За вироком суду, 23 березня 2018 року приблизно о 14 год. 05 хв. в м. Красилові, по вул. Грушевського, водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «RENAULT 19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , рухався по дорозі, по вул. Грушевського, в напрямку перехрестя доріг вулиць Грушевського та Перемоги, по крайній правій смузі руху, маючи намір виконати маневр розвороту навпроти будинку № 64А, по вул. Грушевського.
У той же час, водій ОСОБА_7 , керуючи мотоциклом марки «Spark», моделі SP150R-24, без реєстраційного номера, який згідно договору купівлі-продажу № 74567/020617/12-7093 від 2 червня 2017 року належить ОСОБА_12 , також рухався у попутному з автомобілем «RENAULT 19», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямі, трохи позаду вказаного автомобіля, по автодорозі по вул. Грушевського в напрямку перехрестя доріг вулиць Грушевського та Перемоги, по крайній лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 43 км/год., наближаючись до будинку № 64А, по вул. Грушевського.
В подальшому, 23 березня 2018 року приблизно о 14:07 год., водій ОСОБА_11 , рухаючись на автомобілі «RENAULT 19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по крайній правій смузі руху, навпроти будинку № 64А по вул. Грушевського, розпочав виконувати маневр розвороту ліворуч, у порушення вимог пунктів 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Завчасно, не менше як за 50-100 м до початку маневру, не подав сигнал покажчиком повороту, різко змінивши напрямок руху, скерував автомобіль ліворуч, перетинаючи другу смугу руху та намагаючись виконати маневр розвороту не з крайнього лівого положення, не переконавшись що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, проявив неуважність, не надав переваги мотоциклу марки «Spark», моделі SP150R-24, без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в крайній лівій смузі руху в попутному напрямку, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Spark», моделі SP150R-24 без реєстраційного номера, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому верхньої третини правого стегна зі зміщенням, неповного перелому середньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення, саден правої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_11 вищевказаних вимог правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить вирок Красилівського районного суду від 12.03.2020 змінити, задовольнити повністю її позовну заяву про стягнення на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в її особі 50000 грн відшкодування моральної шкоди та на її користь 10000 грн моральної шкоди; виключити з мотивувальної частини вироку посилання на грубу необережність потерпілого ОСОБА_7 , який взяв транспортний засіб без дозволу власника і керував ним в порушення п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України без посвідчення водія.
Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано тих обставин, що її син ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав значні тілесні ушкодження, що завдало його здоров`ю непорпавної шкоди, на протязі тривалого часу позбавлений можливості вести звичний для себе ритм життя. В зв`язку з тривалим лікуванням потерпілий пропустив навчання у школі, що негативно відобразилось на його успішності.
Належним чином не враховано глибину та тривалість фізичних та моральних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, характер дій обвинученого, а тому безпідставно зменшено суму моральної шкоди.
Твердження суду першої інстанції у вироку про те, що відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України розмір відшкодування слід зменшити до 15000 грн., оскільки груба необережність потерпілого, який взяв транспортний засіб без дозволу власника і керував ним в порушення п.2.1 а) Правил дорожнього руху без посвідчення водія, сприяла виникненню шкоди, не ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні матеріалів справи та вимогах закону.
Суд вийшов за межі судового розгляду провадження, який проводиться тільки відносно обвинуваченого і в межах пред`явленого обвинувачення, вказавши прізвище особи у вину якої порушення п. 2.1 а) ПДР не ставилося та його вина у цьому правопорушенні у суді не досліджувалася.
Саме порушення обвинуваченим вимог п.п. 9.2 б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, у тому й числі і заподіянням матеріальної та моральної шкоди. А тому не відповідають фактичним обставинам справи твердження суду про наявність в діях потерпілого грубої необережності, яка сприяла виникненню шкоди.
Неправильним є висновок суду і про те, що потерпілий взяв транспортний засіб без дозволу власника, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що користуватися ним йому було дозволено.
Суд прийшов до помилкового висновку про те, що у позові не наведено обставин, які свідчать про спричинення ОСОБА_8 моральної шкоди та не надано доказів на її підтвердження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок Красилівського районного суду від 12.03.2020 скасувати та закрити кримінальне провадження відносно нього.
Вказує, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
При ухваленні вироку судом не враховано ряду обставин, зокрема: не надано оцінки тому що у слідчого та прокурора відсутні повноваження у даному кримінальному провадженні; не встановлено які транспортні засоби та з якими номерами були учасниками ДТП та якими процесуальними документами це підтверджено; не досліджено, яка була дорожня розмітка на даній ділянці дороги, де сталося ДТП, її початок, як повинні рухатися транспортні засоби з дотриманням відповідних правил дорожнього руху в даній дорожній обстановці з урахуванням розмітки та на якій ділянці сталося ДТП, дії кожного учасника ДТП із встановленням початку зміни руху ОСОБА_11 ; не вирішено клопотання про недопустимість доказів, у тому й числі клопотання обвинуваченого поданого 19.04.2018 року.
Суд прийшов до помилкового висновку про порушення водієм ОСОБА_11 Правил дорожнього руху і що вони знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Суд у вироку не дав оцінки постанові слідчого від 24.03.2018 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.
Будь-якого підтвердження про передачу на штрафмайданчик речових доказів, їх опечатування, суду надане не було і місцеперебування їх невідоме.
Документального підтвердження надання стороною у провадженні слідчому саме номерного знаку на транспортний засіб Т15794АТ та документів на придбання мотоцикла ОСОБА_12 стороною обвинувачення не надано та такі документи не були досліджені в суді при цьому суд у вироку на них посилається. Обвинувачений заявляв клопотання про недопустимість вказаних доказів, проте суд клопотання не розглянув.
Суд як на доказ вини ОСОБА_11 послався на висновок експерта від 18.06.2018 №10.4/10.1-0177/18, який є неналежним та недопустимим доказом.
Неналежним та недопустимим доказом є висновок експерта №45 лікаря судово-медичного експерта Красилівського СМЕ ОСОБА_13 щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 . Експертиза проведена без присутності особи до якої судом поставлені запитання. Медична карта № 2662 та ренгензнімки на які посилається експерт отримані у незаконний спосіб та у незаконний спосіб передані експерту.
Судом не встановлено, а стороною обвинувачення не доведено момент зміни напрямку руху момент виникнення у водія мотоцикла ОСОБА_7 небезпеки чи перешкоди для руху. А тому, без встановлення послідовних дій потерпілого ОСОБА_7 , який з самого початку на ділянці дороги з розміткою 1.3 їхав по лівій смузі руху і скоїв наїзд на автомобіль ОСОБА_11 при майже закінченому маневрі, висновок про те, що обвинувачений порушив Правила дорожнього руху є передчасним. Суд не надав жодної оцінки щодо правомірності дій ОСОБА_14 та щодо дотримання ним Правил дорожнього руху.
Саме дії ОСОБА_7 , який порушив п.11.2 Правил дорожнього руху, призвели до дорожньо-транспортної пригоди та відповідних наслідків.
Дії обвинуваченого є такими, що відповідають Правилам дорожнього руху та не перебувають в прямій залежності з настанням ДТП, а тому ОСОБА_11 не вчиняв кримінального правопорушення.
Суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого, потерпілого, свідка ОСОБА_15 .
В судовому засіданні зверталася увага на те, що записи в протоколі огляду місця події від 23.03.2016, схемі нанесені номера із зазначенням предмету що не відповідають дійсності та суперечливі, а також підлягають подвійному трактуванню, проте у вироку такі обставини не знайшли свого відображення.
Враховуючи, що ОСОБА_11 не вчиняв кримінальне правопорушення, цивільні позови не підлягають задоволенню.
Суд безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_12 про стягнення матеріальних збитків заподіяних пошкодженням мотоцикла, оскільки мотоцикл не був предметом ДТП та не визнавався речовим доказом. При цьому висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 14.09.2018 №335/18 не є належним доказом.
Не було у суду підстав і для часткового задоволення позову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 . Надані суду на підтвердження документи, а саме епікриз №2 662 та копії квитанцій не можуть підтверджувати отримання саме ОСОБА_7 зазначених медичних препаратів. Відсутні дані про їх призначення лікарями при лікуванні. Медична документація №2662 у якій би значилися призначення даних медичних препаратів при лікуванні за рахунок неповнолітнього пацієнта ОСОБА_7 у Хмельницькій міській лікарні, не надана.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_11 вказує, що не вчиняв злочинних дій відносно ОСОБА_7 , тому в задоволенні апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 слід відмовити, а провадження відносно обвинуваченого підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів поданої обвинуваченим апеляційної скарги, пояснення неповнолітнього потерпілого, представника та законного представника неповнолітнього потерпілого на підтримку доводів поданої законним представником потерпілого апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 слід відмовити з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та вказав, що 23.03.2018 рухаючись на власному автомобілі у м. Красилові по вул. Грушевського в напрямку вул. Перемоги, з метою повороту ліворуч, за 40 метрів до повороту він зайняв крайнє ліве положення на дорозі та наблизився до повороту. Позаду нього рухався автомобіль «Шевролет». Оскільки, по зустрічній смузі рухався інший автомобіль він зупинився на власній смузі руху, щоб пропустити останнього. Приблизно через 4 секунди після зупинки у водійські дверцята його автомобіля в`їхав на мотоциклі потерпілий, який рухався позаду нього. У потерпілого була зламана нога. Вважає, що винним у ДТП є потерпілий, який не гальмуючи, в`їхав у його автомобіль.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні вказав, що 23.03.2018 приблизно о 14 год. 05 хв. він рухався в м. Красилові мотоциклом зі швидкістю 45-50 км/год. по вул. Грушевського в напрямку вул. Перемоги, по лівій крайній смузі руху. Коли він зрівнявся з автомобілем «Шевролет», який рухався правою смугою, то побачив, що автомобіль «Рено», який рухався перед автомобілем «Шевролет», раптово здійснив поворот ліворуч. Не пам`ятає щоб водій «Рено» вмикав покажчик повороту. Він застосував екстрене гальмування за 20-25 метрів до автомобіля «Рено», однак, уникнути зіткнення не зміг. Мотоцикл вдарився у водійські дверцята автомобіля «Рено». Після зіткнення він перелетів через капот автомобіля та впав на дорогу. В результаті ДТП отримав перелом правого стегна. Мотоцикл взяв без дозволу власника. Посвідчення водія не отримував;

-показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні підтвердив, що 23.03.2018, приблизно о 14 год., він їхав автомобілем «Шевролет» зі швидкістю 40-45 км/год., з центру м. Красилова в напрямку Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. Від універмагу слідом за ним їхав хлопець на мотоциклі і на розширенні дороги мотоцикл порівнявся з ним з лівої сторони. Попереду них, приблизно за 15 м., з правої смуги почав виконувати лівий поворот автомобіль «Рено 19» червоного кольору. Під час розвороту автомобіля «Рено 19», на зустрічній смузі руху автомобілів не було. Він застосував екстрене гальмування та зупинився, коли побачив, що автомобіль «Рено 19» почав розворот, а водій мотоцикла, який теж застосував екстрене гальмування, не встиг зупинитися, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Рено 19». Удар відбувся правою стороною мотоцикла у водійські дверцята автомобіля. Удар відбувся, оскільки автомобіль «Рено 19» перекрив ліву смугу руху, якою рухався мотоцикліст. Мотоцикліст отримав ушкодження;

-показами свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив, що в березні 2018 року після обіду, бачив як по вул. Грушевського в м. Красилові на мотоциклі червоного кольору їхав потерпілий. Потім бачив сліди ДТП. Потерпілий був ушкоджений. Викликали швидку допомогу. На місці ДТП бачив пошкоджений легковий автомобіль у якого була пошкоджена ліва сторона;

-показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні підтвердив, що у 2018 році на вул. Грушевського в м. Красилові бачив сліди ДТП. Мотоцикліст був у шоломі та кричав від болю. Поруч знаходився легковий автомобіль;

-показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні вказав, що 23.03.2018 його запросили бути понятим. По вул. Грушевського в м. Красилові було скупчення автомобілів. На місці ДТП був автомобіль червоного кольору та мотоцикл. Проводили заміри. Вимірювали гальмівний шлях мотоцикла;

-показами допитанного, як свідка, у судовому засіданні ОСОБА_19 , який вказав, що працював слідчим Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. 23.03.2018 в складі слідчо-оперативної групи проводив огляд місця вчинення ДТП. На місці ДТП перебував автомобіль «Рено 19» та мотоцикл. У потерпілого ОСОБА_7 була ушкоджена нога. В ході слідства, він витребував запитом медичну документацію з Хмельницької міської дитячої лікарні та надав її експерту для проведення судово-медичної експертизи потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтвердив, що проводив судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 . На експертизу слідчим ОСОБА_19 була надана медична документація ОСОБА_7 з Хмельницької міської дитячої лікарні.

- відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2018, який складений в м. Красилові, вул. Грушевського, 64а, ділянка автодороги Хмельницький-Теофіполь, та додатку до протоколу від 23.03.2018, фото-таблиць до протоколу огляду, на яких зафіксовані дорожня обстановка та місце розташування автомобіля «RENAULT 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору та мотоцикла марки «SPARK», моделі SP150R-24, пошкодження транспортних засобів, сліди гальмування мотоцикла.

-висновком експертів за результатами проведення комплексної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП та транспортно-трасологічної експертизи № 10.4/10.1-0177:18 від 18.06.2018, ілюстративних таблиць та схем, згідно якого встановлено такі обставини.
Зіткнення транспортних засобів «RENAULT 19», р.н. НОМЕР_1 та «SPARK», моделі SP150R-24, з технічної точки зору могло відбутись в районі середини проїзної частини (умовне продовження горизонтальної дорожньої розмітки 1.3) в місці зіткнення слідів гальмування мотоцикла марки «SPARK», моделі SP150R-24.
Первинний контакт відбувся між переднім колесом мотоцикла «SPARK SP150R-24» та лівою боковою частиною (молдинг передніх лівих дверей) автомобіля «Renault 19», р.н. НОМЕР_1 , при цьому кут між поздовжніми осями вказаних транспортних засобів міг складати близько 27°± 3° (зображення 29,30).
За умови належності зафіксованих під час огляду місця події слідів гальмування колесам мотоцикла «SPARK SPI50R-24» - під час первинного контакту мотоцикл «SPARK SPI50R-24» розташовувався відповідно до залишених його колесами на проїзній частині слідів, а автомобіль «RENAULT 19», р.н. НОМЕР_1 розташовувався таким чином, що поздовжня вісь автомобіля перебувала під кутом 27°± 3° відносно поздовжньої вісі мотоцикла.
Характер механічних пошкоджень лівої бокової частини автомобіля «RENAULT 19», р.н. НОМЕР_1 , може свідчити про те, що вказані механічні пошкодження, які відобразились у вигляді трас, подряпин та потертостей, вм`ятин з розривами металу тощо, могли бути утворені при контактуванні з виступаючими частинами слідоутворуючого об`єкту при попутному перехресному ковзному зіткненні транспортних засобів, при чому слідоутворюючий об`єкт у даному випадку мотоцикл «SPARK SPI50R-24» під час зіткнення переміщався в напрямку переважно ззаду-наперед та частково зліва-направо відносно поздовжньої осі транспортного засобу. Вказані сліди, які відобразились на пошкоджених деталях автомобіля «RENAULT 19», р.н. НОМЕР_1 , не можуть свідчити і про рухомий чи нерухомий стан вказаного автомобіля під час зіткнення з мотоциклом «SPARK SPI50R-24», оскільки в даних слідах не відображена слідова інформація, що свідчить про переміщення вказаного автомобіля відносно елементів проїзної частини в момент зіткнення. Однак, відповідно до результатів натурного і графічного моделювання механізму зіткнення, кут первинного контактування транспортних засобів під час зіткнення відмінний від кута, під яким зафіксований автомобіль «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_1 відносно елементів проїзної частини, з урахуванням похибки визначення кута. Відмінність вказаних кутів може свідчити про те, що під час первинного контакту автомобіль «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_1 міг перебувати в рухомому стані та рухатись по криволінійній траєкторії з невеликою швидкістю.
В заданих дорожніх умовах, сліду гальмування коліс мотоцикла «SPARK SPI50R-24», загальною довжиною 10,27м, відповідає мінімальна швидкість руху вказаного мотоцикла близько: 43,0км/год.
В заданій дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.п. 9.2 (б), 9.4, 10.3, 10.4, 11.10 Правил.

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 45 від 11.05.2018, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому верхньої третини правого стегна зі зміщенням, неповного перелому середньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення, саден правої гомілки, які могли виникнути від дії удару тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, що рухався та елементи дорожнього покриття, могли утворитись в строк та за обставин вказаних в ухвалі, а саме, при ДТП, де потерпілий знаходився у якості водія мопеда, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст. 286 КК України, як
порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є вірною.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 про недоведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Необгрунтованими є твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що висновок експерта №45 лікаря судово-медичного експерта Красилівського СМЕ ОСОБА_13 щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертиза проведена без присутності особи до якої судом поставлені запитання та медична карта № 2662, ренгензнімки на які посилається експерт отримані у незаконний спосіб та у незаконний спосіб передані експерту.
Так висновок експерта № 45 про проведення судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_7 , зробрений на підставі ухвали слідчого судді Красилівського районного суду від 11.05.2018, експертизу проводив судово-медичний експерт ОСОБА_13 .
В судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтвердив свій висновок та пояснив, що досліджував медичну карту № 2662 Хмельницької міської дитячої лікарні стаціонарного хворого ОСОБА_7 , яка була йому надана слідчим ОСОБА_19 .
Відповідно до листа № 2492109/02-2018 від 03.05.2018 слідчий ОСОБА_19 звернувся до головного лікаря Хмельницької обласної дитячої лікарні, із запитом про отримання історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомив, що із вказаним запитом він звернувся до Хмельницької міської дитячої лікарні у відповідь на який йому було надано медичну карту Хмельницької міської дитячої лікарні стаціонарного хворого ОСОБА_7 , яку він передав для дослідження судово-медичному експерту ОСОБА_13 .
Листом головного лікаря Хмельницької міської дитячої лікарні № 45 від 15.01.2020 підтверджується надходження до лікарні листа слідчого ОСОБА_19 № 2492109/02-2018 від 03.05.2018, та передача цьому слідчому історії хвороби ОСОБА_7 .
Отже слідчим медична документація отримана відповідно до положень ч. 3 ст. 93 КПК України, шляхом її витребування від установи, у якій вона перебувала.
За таких обставин, висновок експерта № 45 про проведення судово-медичної експертизи потерпілому, є належним і допустимим, оскільки прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім того, вказаний висновок складений уповноваженою особою, на підставі документів, отриманих відповідно до норм КПК України, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи і підстави для визнання його недопустимим відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого, потерпілого, свідка ОСОБА_15 .
Суд першої інстанції, відповідно до положень ст.94 КПК України, дав належну оцінку показам потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_15 , які узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами та доводять вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Також суд обґрунтовано критично оцінив показання обвинуваченого, про те що він не здійснював поворот ліворуч з крайньої правої смуги, та що він, перед здійсненням повороту ліворуч, 40 метрів рухався крайньою лівою смугою руху і зіткнення відбулося з вини потерпілого, який зіткнувся з його автомобілем, через 4 секунди після зупинки автомобіля, коли він (обвинувачений) пропускав зустрічний автомобіль, оскільки такі показання суперечать матеріалам кримінального провадження і надані з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Критично оцінені судом першої інстанції й показання свідка ОСОБА_20 в тій частині, що ОСОБА_11 перед перестроюванням увімкнув лівий покажчик повороту і після зупинки автомобіля «Рено» до моменту зіткнення з ним мотоцикла пройшло 4 секунди, оскільки ці показання суперечать висновку експерта № 10.4/10.1-0177:18 від 18.06.2018 та показанням свідка ОСОБА_15 , які повністю узгоджуються між собою і підстав ставити їх під сумнів відсутні.
Так свідок ОСОБА_20 , яка є дружиною обвинуваченого, в засіданні суду першої інстанції повідомила, що вона визначила, що покажчик повороту увімкнений по сигнальній лампочці, однак, пояснити суду де в автомобілі знаходиться така лампочка не змогла. У зв`язку з цим, суд прийшов до висновку, що такі показання свідок надала з метою уникнення відповідальності обвинуваченим, який є її чоловіком.
Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що при ухваленні вироку судом не встановлено які транспортні засоби та з якими номерами були учасниками ДТП та якими процесуальними документами це підтверджено; не досліджено, яка була дорожня розмітка на даній ділянці дороги, де сталося ДТП, її початок, як повинні рухатися транспортні засоби з дотриманням відповідних правил дорожнього руху в даній дорожній обстановці з урахуванням розмітки та на якій ділянці сталося ДТП, дії кожного учасника ДТП із встановленням початку зміни руху ОСОБА_11 .
Судом першої інстанції встановлені дійсні обставини кримінального правопорушення, встановлені транспортні засоби за участі яких стаася дорожньо-транспортна пригода і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Так відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2018, який складений в м. Красилові, вул. Грушевського, 64а, ділянка автодороги Хмельницький-Теофіполь, додатку до протоколу від 23.03.2018, фото-таблиць до протоколу огляду, зафіксовані дорожня обстановка та місце розташування автомобіля «RENAULT 19», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору та мотоцикла марки «SPARK», моделі SP150R-24, пошкодження транспортних засобів, сліди гальмування мотоцикла.
Висновком експерта від 18.06.2018 № 10.4/10.1-0177:18 визначено як в заданій дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 та водій мотоцикла «SPARK SPI50R-24» ОСОБА_7 .
Відповідно до п.п. 5, 7 висновків експерта в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.п. 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 11.10 Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній обстановці водій водій мотоцикла «SPARK SPI50R-24» ОСОБА_7 , рухаючись в крайній лівій смузі руху та виявивши небезпеку для руху, що була обумовлена зміщенням справа-наліво відносно напрямку руху мотоцикла автомобіля «RENAULT 19» р.н. НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції виключено посилання на пукти 1.5, 2.3 (б), 11.10 Правил дорожнього руху з обвинувачення ОСОБА_11 оскільки пункти 1.5, 2.3 (б) є загальними нормами, а порушення пункту 11.10 Правил дорожнього руху не знайшло свого об`єктивного підтвердження.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_11 на те, що відомості зазначені в протоколі огляду місця події від 23.03.2018 та додатку до протоколу (схемі) від 23.03.2018 не відповідають дійсності та суперечливі між собою на законність вироку суду не впливають.
У пункті 19 протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено «ТЗ №2 обома колесами довжина 10,27 м.» міститься дописування «сліди гальмування».
Далі зазначено «Слідів тормозіння не має», міститься дописування «ТЗ №1».
Нижче по тексту у цьому ж пункті вказано «ТЗ №1 Сліди шин відсутні, слідів тормозіння не має»
Відповідно до додатку до протоколу від 23.03.2018 (схема ДТП) гальмівний шлях мотоцикла становить 10,27 м.
Сліди тормозіння транспортного засобу «Renault» відсутні.
З додатком (схемою ДТП) до протоколу від 23.03.2018 ОСОБА_11 погодився, що підтверджується його підписом у додатку, будь-яких зауважень до додатку (схеми) обвинувачений не виклав.
Отже на думку колегії суддів, зважаючи на те, що у додатку (схемі) до протоколу від 23.03.2018 вказаний гальмівний шлях мотоцикла 10,27 м., зазначені у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2018 у п.19 дописування не є такими, які б свідчили про неналежність та недопустимість протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, як доказу.
Зважаючи на викладене не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що суд як на доказ вини ОСОБА_11 послався на висновок експерта від 18.06.2018 №10.4/10.1-0177/18, який є неналежним та недопустимим доказом з тих підстав, що він зроблений на підставі фактичних даних (вихідних данпх) які зафіксовані в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2018 та схемі ДТП, який є додатком до протоколу.
Відповідно до висновку експерта від 18.06.2018 №10.4/10.1-0177/18 вихідні дані прийняті із постанови про призначення експертизи.
Зазначені у висновку експерта вихідні дані є правильними та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Оскільки експерт у висновку № 10.4/10.1-0177:18 від 18.06.2018, у відповіді на перше запитання, зазначивши реєстраційний номер автомобіля «RENAULT 19» - НОМЕР_5 , допустив описку, суд першої інстанції вірно вказав у вироку про виправлення такої описки.
Посилання обвинуваченого на те, що у слідчих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та прокурора відсутні повноваження у даному кримінальному провадженні, необґрунтовані, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося уповноваженими на те процесуальними особами, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000137 від 24.03.2018 органом досудового розслідування є Красилівський ВП ГУНП в Хмельницькій області, слідчий ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , прокурор ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Постановою заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури про призначення прокурора (групи прокурорів) від 23.03.2018 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000137 покладено на прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_6 , прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_24 та прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_25 .
Твердження обвинуваченого про те, що мотоцикл «SPARK SPI50R-24» не визнавався речовим доказом спростовуються постановою слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_19 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 березня 2018 року.
Крім того ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2018 накладено арешт (з позбавленням права розпорядження та користування) на автомобіль «RENAULT 19», червого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 та накладено арешт (з позбавленням права розпорядження та користування) на транспортний засіб марки «SPARK» моделі «SPI50R-24», червоно кольору, д.р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 .
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що документального підтвердження надання стороною у провадженні слідчому саме номерного знаку на транспортний засіб Т15794АТ та документів на придбання мотоцикла ОСОБА_12 стороною обвинувачення не надано та такі документи не були досліджені в суді при цьому суд у вироку на них посилається,
З матеріалів кримінального провадження видно, що у вересні 2018 року ОСОБА_12 , як власник мотоцикла «SPARK SPI50R-24», реєстраційний номер НОМЕР_6 , звернувся в Красилівський районний суд з позовом до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної вчиненням злочину, а саме просив стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки у розмірі 17412 грн 76 коп та 1500 грн оплати за оцінку майна ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому.
До позовної заяви ОСОБА_12 на підтвердження вимог були додані в двох примірниках копії висновку експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 335/18 від 14.09.2018 про вартість матеріального збитку заподіяного власнику мотоцикла «SPARK SPI50R-24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; квитанції про оплату вартості оцінки мотоцикла «SPARK SPI50R-24», договору купівлі-продажу №74567/12-7093 від 02.06.2017; акту приймання-передачі від 02.06.2017; тимчасового реєстраційного свідоцтва.
Додані до позовної заяви ОСОБА_12 докази підтверджують належність йому мотоцикла «SPARK SPI50R-24», реєстраційний номер НОМЕР_6 та розмір заподіяної шкоди, як власнику майна.
Підстав для визнання зазначених доказів недопустимими колегія суддів не вбачає, а отже суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_12 , обґрунтовано послався у вироку на вищевказані докази.
З урахуванням викладеного безпідставними є доводи обвинуваченого про те, що суд не мав підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_12 про стягнення матеріальних збитків заподіяних пошкодженням мотоцикла.
Необгрунтованими є й доводи обвинуваченого про відсутність підстав для часткового задоволення позову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 .
Судом першої інстанції у вироку обґрунтовані понесені ОСОБА_8 витрати на лікування потерпілого в сумі 13669 грн 08 коп, які підтверджуються фіскальними чеками та їх розмір в суді першої інстанції не заперечувався обвинуваченим, тому суд підставно стягнув з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 13669 грн 08 коп. матеріальної шкоди.
Зважаючи на те, що доведеним є факт спричинення потерпілому моральної шкоди, яка полягає у фізичних та моральних стражданнях, оскільки внаслідок злочинних дій обвинуваченого, він переніс сильний фізичний та душевний біль, перебував у реанімаційному відділенні лікарні, переніс операційне втручання, тривалий час не міг спілкуватися з друзями, відвідувати школу, тобто, вести звичайний для нього ритм життя, суд з урахуванням глибини та тривалості фізичних та моральних страждань потерпілого, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, характеру дій обвинуваченого, а також враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, прийшов до правильного висновку про стягнення на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в особі його законного представника ОСОБА_8 15000 грн моральної шкоди.
З такою оцінкою моральної шкоди заподіяної неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 15000 грн колегія суддів погоджується і підстав для стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 50000 грн, про що в апеляційній скарзі просить ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого, не вбачає.
Не знайшов підстав суд першої інстанції для задоволення цивільного позову ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди через його необґрунтованість, оскільки, позивачем ОСОБА_8 у позові не наведено обставин, які свідчать про спричинення їй моральної шкоди та не надано доказів на їх підтвердження.
Не знаходить таких підстав і суд апеляційної інстанції.
А отже не підлягають до задоволення вимоги апеляційної скарги ОСОБА_8 про стягнення на її користь з обвинуваченого моральної шкоди.
Разом з тим колегія суддів знаходить такими, що заслуговують на увагу вимоги апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про виключення з мотивувальної частини вироку посилання на грубу необережність потерпілого ОСОБА_7 , який взяв транспортний засіб без дозволу власника і керував ним в порушення п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України без посвідчення водія, оскільки порушення п. 2.1 а) не створило небезпеки в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином вирок Красилівського районного суду від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_11 підлягає зміні.
З мотивувальної частини вироку слід виключити посилання на грубу необережність потерпілого ОСОБА_7 , який взяв транспортний засіб без дозволу власника і керував ним в порушення п. 2.1 а) ПДР без посвідчення водія.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи винного, характеру і ступеня тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, необережним злочином.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.
Не встановив таких і суд апеляційної інстанції
Також при призначенні покарання суд врахував, що обвинувачений одружений, працює, утриманців не має, на обліках в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за якими характеризуються позитивно, приймає активну участь у житті громади, свою провину не визнав, думку потерпілого, щодо міри покарання.
Тому суд обгрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до цих обставин та наслідків, те, що його робота не пов`язана з керуванням транспортним засобом, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_11 слід також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Красилівського районного суду від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_11 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на грубу необережність потерпілого ОСОБА_7 , який взяв транспортний засіб без дозволу власника і керував ним в порушення п. 2.1 а) ПДР без посвідчення водія.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: