Справа № 344/9581/20
Провадження № 1-кп/344/809/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовшів Галицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 03 липня 2020 року приблизно о 11год. 30хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийшли по місцю проживання ОСОБА_7 , оскільки останній мав намір підвезти їх на своєму автомобілі марки «ВАЗ 21093», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, в с. Бовшів Галицького району Івано-Франківської області. В цей час ОСОБА_7 підійшов разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до свого автомобіля, який знаходився припаркованим неподалік будинку № 114-А по вул. Федьковича в м. Івано-Франківськ, пригадав, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу забув вдома та попросивши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зачекати його, повернувся додому. Достовірно знаючи, що ОСОБА_7 свій автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_3 не зачиняє, так як замок дверцят несправний, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили присісти в салон транспортного засобу. При цьому ОСОБА_6 присів на заднє пасажирське сидіння автомобіля, а ОСОБА_5 присів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. Перебуваючи у транспортному засобі, побачивши ключ від замка запалювання автомобіля, який потерпілий залишив біля ручки перемикання коробки передач, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та користуючись для себе вигідною обстановкою, відсутність власника автомобіля, не маючи ані дійсного, ані уявного права на користування вказаним транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 пересів на водійське сидіння та за допомогою ключа, що знаходився біля ручки перемикання коробки передач, привів в дію двигун, пояснивши ОСОБА_6 , що хоче здійснити маневр розвороту автомобіля. Після цього, розпочав рух в напрямку виїзду із двору будинку АДРЕСА_3 . 03 липня 2020 року близько 12год. 10хв. ОСОБА_5 , рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Пасічна із сторони вул. Федьковича, в напрямку регульованого перехрестя вулиць Пасічна Галицька Тролейбусна, проїжджаючи біля будинку № 2, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , чорного кольору та автомобілем марки «Honda Accord» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого був затриманий водіями вказаних транспортних засобів.

Згідно з висновку експерта №СЕ-19/109/14/4-73АВ/20 від 20.07.2020 року, ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 21093», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, станом на 03.07.2020 року могла становити 49565 гривень. Вартість матеріального збитку, який завданий власнику автомобіля внаслідок завданих пошкоджень, станом на 03.07.2020 року становила 9121 гривню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини незаконного заволодіння транспортним засобом. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до діючої на час його вчинення ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; одружений; має на утриманні одну неповнолітню дитину; має міцні соціальні зв`язки; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Також, враховуючи вимоги ст. 4 та ст. 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні слід застосувати положення ч. 1 ст. 289 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинна на даний час санкція ч. 1 ст. 289 КК України посилює кримінальну відповідальність і відповідно не має зворотної дії в часі.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, потерпілого, яка викладена в його письмовій заяві, та обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 85коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_3 (постанова слідчого від 06.07.2020 року), який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати йому повернутим за належністю; цифровий носій диск із відеозаписом (постанова слідчого від 17.07.2020 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1