Справа № 368/1301/20
Провадження 1-кп-390/20
ухвала
Іменем України

30 грудня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004 від 11.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 152 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 152 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2, ст. 127 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146-1 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.12.2020 року прийнята справа до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Прокурори в судовому засіданні подали клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_14 .
Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні насильницьких злочинів, один з яких є особливо тяжким (ч. 3 ст. 152 КК України), в даний час не виключений ризик впливу ними на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні. Вказаний ризик є реальним, оскільки після вчинення інкримінованого особам злочину відносно потерпілої ОСОБА_16 , на її адресу надходили погрози вбивством в разі повідомлення про насильницькі дії до органів поліції. Окрім цього, прокурор просив звернути увагу, що обвинувачені є колишніми працівниками правоохоронних органів, в зв`язку з чим можуть використовувати свої тісні соціальні та службові зв`язки з метою уникнення кримінальної відповідальності в разі обрання запобіжного заходу відмінного від тримання під вартою. В даний час продовжується встановлюватися роль та участь в аналогічних злочинах іншими працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, а тому наявний реальний ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_14 обвинувачується у вчинені тяжкого насильницького злочину, із вищевикладених підстав є доцільним продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_11 ОСОБА_9 проти задоволення вказаного клопотання заперечував, мотивуючи це наступним. По-перше, ч. 3 ст. 315 КПК України не передбачає розгляду питання про продовження запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання, а лише його обрання, зміну чи скасування. По-друге, відсутністю ризиків, передбачених ст. 117 КПК України, на які посилаються прокурори в обґрунтування свого клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Так, сторона захисту зазначила, що вплив обвинуваченого ОСОБА_11 на потерпілих неможливий в зв`язку з тим, що двоє потерпілих перебувають в місцях позбавлення волі, інформація про це міститься в обвинувальному акті, інший оголошений в розшук, і потерпіла ОСОБА_17 перебуває під цілодобовою охороною. Інформація, зазначена прокурором, про надходження погроз на адресу ОСОБА_17 не підтверджена належними та допустимими доказами, та має голослівний характер. У обвинуваченого ОСОБА_11 на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від цивільного шлюбу, є міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Кагарлику, він проходив військову службу в АТО і має позитивну характеристику. Сторона захисту відхилила звинувачення прокурорів у потенційному ризику знищити або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, і не були відшукані під час досудового розслідування, оскільки стадія збирання доказів вже добігла кінця, і сторона обвинувачення позбавлена можливості подання нових доказів в цій справі. Інші ризики у вигляді перешкоджанню кримінальному провадженню через використання службових зв`язків нічим не підтверджена і базується лише на усних доводах сторони обвинувачення. На підставі викладеного просили застосувати до ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.
Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення вказаного клопотання із аналогічних підстав, тобто в зв`язку із відсутністю будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутністю в суду процесуальної можливості продовжувати запобіжний захід відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України в рамках підготовчого судового засідання. Окрім цього, посилалися на наявність обставин, які свідчать про можливість застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: наявність в нього на утриманні малолітньої дитини, 2019 року народження, перебування в зареєстрованому шлюбі; наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики за місцем роботи та навчання.
Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_18 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечували, мотивуючи це тим, що відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України загальний строк домашнього арешту не можу перевищувати 6 місяців. Цілодобовий домашній арешт позбавляє ОСОБА_14 працевлаштуватися для забезпечення своєї життєдіяльності.
Суд вислухавши думку учасників, вивчивши надані документи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. У вказаній статті зазначено також, що під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу. У вказаному розділі передбачено в тому числі й порядок подання, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів.
Верховний суд в своїй постанові від 11.03.2020 року в справі № 459/3502/19 зазначив: «виходячи зі змісту диспозицій ст. ст. 177, 178, 194, 196, 199 КПК України, терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується».
Відповідно до ухвал слідчих суддів Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року відносно ОСОБА_12 , від 05.11.2020 року відносно ОСОБА_11 , від 05.11.2020 року відносно ОСОБА_14 запобіжні заходи відносно них у вигляді триманні під вартою та цілодобового домашнього арешту добігають кінця 07.01.2021р., 03.01.2021 року та 03.01.2021 року відповідно.
Щодо доводів захисника ОСОБА_14 про сукупний строк тримання особи під домашнім арештом, який не може перевищувати шести місяців відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України суд дійшов наступного висновку. Вказане стороною захисту обмеження відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України стосується скупного строку тримання під домашнім арештом виключно під час досудового розслідування.
На думку суду, на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 можуть впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою використання ними службових та соціальних зв`язків, доступ до яких, в разі застосування до них запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може бути полегшений. Окрім цього, суд не може проігнорувати зазначену стороною обвинувачення інформацію, яка відображена з їхніх слів в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_17 , про надходження на її адресу погроз розправи в разі звернення із заявою про скоєний відносно неї злочин в органи поліції. Суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого насильницьких злочинах, максимальне покарання за один з яких перевищує десять років позбавлення волі.
Суд критично ставиться до позитивної характеристики ОСОБА_12 за місцем роботи, оскільки інкриміновані йому злочини, здійсненні в ході реалізації ним повноважень співробітника поліції. Наявність на утриманні в ОСОБА_12 малолітньої дитини, перебування в зареєстрованому шлюбі та постійне місце проживання, як свідчення міцних соціальних зв`язків, в даний час не нівелює ризики, які зазначені в ст. 177 КПК України.
Свідоцтва про народження дітей, надані ОСОБА_11 , не містять інформації про нього, як про батька останніх, інших доказів, які б підтверджували цей факт суду не надано. Пояснення ОСОБА_11 про наявність в нього міцних соціальних зв`язків не підтверджені належними доказами.
Із аналогічних підстав, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не знаходить підстав для пом`якшення відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У ч. 3 ст. 183 КПК України зазначено, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Заслухавши учасників провадження, керуючись положеннями ст. ст. 177, 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що на теперішній час продовжують існувати ризики у зв`язку із наявністю яких обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_14 у вигляді домашнього арешту, а тому вказані запобіжні заходи доцільно продовжити до 60 діб.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 177-178, 199, 331, 372 КПК України, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто до 26 лютого 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто до 26 лютого 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 26 лютого 2021 року включно.Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_14 : -цілодобово перебувати за адресою: АДРЕСА_1 ; -прибувати за кожною вимогою до суду; -утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_14 , що у разі невиконання умов запобіжного заходу, до нього може бути застосваний більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу ОСОБА_14 покласти на Обухівський ВП ГУ НП в Київській області та на прокурорів групи прокурорів в кримінальному провадженні.
Ухвала в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Обухівський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали складений 31.12.2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1