Справа № 521/8949/20
Номер провадження:1-кп/521/1078/20
У Х В А Л А
13 жовтня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000428, -
В С Т А Н О В И В:

На обговорення учасників судового провадження суд поставив питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданніпросив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Сторона захисту не заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження строку тримання під вартою необхідно задовольнити з наступних підстав.
ОСОБА_7 обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення особливо тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Суд вважає за необхідне зазначити, що на даний час існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Вказана обставина, на думку суду, не є «загальною й абстрактною».

Таким чином, суд вбачає наявність чітких ознак того, що подальше перебування ОСОБА_7 під вартою вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

При цьому, відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження призначено до судового розгляду та не вбачається зволікань стороною обвинувачення в підтриманні державного обвинувачення.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є: запобігання спробам переховуватись від суду.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Щодо обрання альтернативного запобіжного заходу, то відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я наявність судимостей; відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.
Також, суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає, що застосування застави до ОСОБА_7 неможливе.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, який обчислюється з моменту ухвалення рішення, тобто з 13.10.2020 року та припиняє свою дію 11.12.2020 року, включно.

Ухвала суду щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3