Справа № 461/76/21
Провадження № 1-кс/461/319/21
УХВАЛА
іменем України
15.01.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши погоджене з заступником начальника другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000900 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із заступником начальника другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт, що полягатиме у позбавлені права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке перебувало в користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено під час проведення обшуку за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 зокрема: системний блок у корпусі чорного кольору, з тильної сторони якого мається наклейка із надписами: ТУ У 30.0-1-2001; мобільний телефон марки «Samsung» sn: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані вище речі можуть бути засобами вчинення кримінального правопорушення та містити відомості про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, оскільки подали заяви про розгляд внесеного клопотання у їх відсутності. Просять клопотання задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву про розгляд внесеного клопотання у його відсутності. Проти накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, не заперечує.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що 01.12.2020 в слідче управління Головного управління Національної поліції (в подальшому СУ ГУНП) у Львівській області надійшли матеріали з управління боротьби із злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції (в подальшому УБЗПТЛ ГУНП) у Львівській області, про встановлення фактів виготовлення, зберігання та розповсюдження творів, відеопродукції, зображень та інших предметів порнографічного характеру на території Львівської області.

Відомості за даним фактом 01.12.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000900, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

13.01.2021 слідчим СУ ГУ НП у Львівській області на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 про надання дозволу на проведення обшуку з дотриманням, вимог ст.ст. 223, 233, 236 КПК України, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний протокол.

За результатами проведеного обшуку виявлено та тимчасово вилучено речі, які є тимчасово вилученим майном, зокрема:

- системний блок у корпусі чорного кольору, з тильної сторони якого мається наклейка із надписами: ТУ У 30.0-1-2001;

- мобільний телефон марки «Samsung» sn: НОМЕР_1 , imei, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Вилучені речі в цей же день слідчим визнано речовим доказом в порядку та з підстав, що передбачені ст.ст. 40, 84, 85, 86, 98 КПК України, про що складено відповідну постанову про визнання речовим доказом.

Таким чином, слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, зникнення, втрати, знищення.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження, може привести до настання наслідків, зокрема знищення, пошкодження, втрати, зникнення, що перешкоджатиме збереженню слідів злочину.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення слідів злочину, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000900 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України, задоволити.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права ОСОБА_5 , користуватися, розпоряджатися на відчужувати майно, яке перебувало в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 зокрема:

- системний блок у корпусі чорного кольору, з тильної сторони якого мається наклейка із надписами: ТУ У 30.0-1-2001;

- мобільний телефон марки «Samsung» sn: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1