Номер провадження: 11-кп/813/2248/20
Номер справи місцевого суду: 522/8590/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
10.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по кримінальному провадженню №0000664 від 09.12.2012 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 1), 5), 7); 121 ч. 1; 122 ч.1; 125 ч. 1; 296 ч. 4; 358 ч. 1 КК України,

встановив:

На розгляд до Одеського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по кримінальному провадженню №0000664 від 09.12.2012 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 1), 5), 7); 121 ч. 1; 122 ч.1; 125 ч. 1; 296 ч. 4; 358 ч. 1 КК України продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 04.12.2020 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 року визначено колегію суддів для розгляду зазначеної апеляційної скарги у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ,

До початку апеляційного розгляду суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід від розгляду зазначеної апеляційної скарги, мотивуючи її тим, що приймав участь у розгляді вказаного кримінального провадження, що може викликати сумніви у його неупередженості.

Так, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2015 року колегією суддів у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постановлено ухвалу, якою були частково задоволені апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_10 ..

Вирок Приморського районного суду Одеської області, від 05.06.2014 року, стосовно ОСОБА_6 змінений, виключено із мотивувальної частини оскарженого вироку посилання суду на п.1 ч.1 ст.67 КК України.

В частині засудження ОСОБА_11 за ст. 358 ч.1 КК України оскаржений вирок скасований, кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.3) ч.1 ст.284 КПК України, а саме в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В решті зазначений вирок суду, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч.4 ; 122 ч.1 ; 125 ч.1 ;121 ч.1 ; 115 ч.2 п. 1), 5), 7) КК України за якими йому було призначено покарання у виді довічного позбавлення волі - залишений без змін.

Згодом, ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ухвала апеляційного суду була скасована із направленням провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи заяви про самовідвід, апеляційний суд приходить таких висновків.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч. 1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, колегія суддів в даному випадку застосовує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

З огляду на вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що суддя ОСОБА_3 приймав участь у розгляді кримінального провадження №0000664 від 09.12.2012 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 1), 5), 7); 121 ч. 1; 122 ч.1; 125 ч. 1; 296 ч. 4; 358 ч. 1 КК України та останнім під час розгляду справи висловлена думка щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , тому зазначені обставини відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України виключають можливість його участі у цьому провадженні, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Задовольняючи заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід колегія суддів керується цінностями 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.

Відповідно до п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України, з метою недопущення виникнення сумнівів в неупередженості та безсторонності суду в прийнятті рішення по даному апеляційному провадженню, виконуючи вимоги закону, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та передати матеріали провадження до апарату суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 379 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по кримінальному провадженню №0000664 від 09.12.2012 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 1), 5), 7); 121 ч. 1; 122 ч.1; 125 ч. 1; 296 ч. 4; 358 ч. 1 КК України продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 04.12.2020 р..

Матеріали провадження передати до апарату Одеського апеляційного суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4