Справа №487/2606/18
Провадження №1-кп/487/115/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту? зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.04.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На прикінці березня 2018 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, на території ринку Колос» м.Миколаєва, ОСОБА_3 придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи предмет, зовні схожий на кастет та став його незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.

16.04.2018 року о 10.57 год., біля будинку №53 по вул.. Пушкінській в м.Миколаєві, під час поверхневої перевірки, у ОСОБА_3 було виявлено предмет зовні схожий на кастет, який був вилучено працівниками поліції.

Вилучений предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії кастет. Кастет виготовлений саморобним способом, з використанням промислового обладнання.

Таким чином ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Обинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 263 КК України не визнав, зазначивши, що кастет йому не належить, був підкладений працівниками поліції.

Надаючи більш детальніші покази ОСОБА_3 показав, що події мали місце в квітні 2018 року. Він, приблизно в обідній час, з двома товаришами прямував до дому. На вул.. Пушкінській перед ними раптово загальмував поліцейський автомобіль, звідти вийшли два поліцейських запитали його прізвище, ім`я і одразу почали оглядати. Потім одягли на нього наручники і закрили в автомобілі. Один з його товаришів був поряд, а другий стояв на відстані 10 метрів від нього. Після приїхала слідча оперативна група. Належну йому сумку поліцейські оглядали у своєму автомобілі. Виявлений кастет йому не належить, був підкладений працівниками поліції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

-показами свідка ОСОБА_6 , який показав, що на прикінці березня 2018 року, більш точної дати не пам`ятає, під час патрулювання, отримали на від чергової частини на службовий планшет виклик. На вул.. Пушкінській, біля заправки, виявили громадянина, який підпадав під орієнтир. Зупинились, підійшли до громадянина, представились, оповістили мету затримки. ОСОБА_3 добровільно повідомив, що має при собі металевий предмет схожий на кастет, та повідомив де він знаходиться. Була проведена поверхнева перевірка, та викликана слідча оперативна група;

-показами свідка ОСОБА_7 , який показав, що точної дати не пам`ятає, на весні 2018 року, під час патрулювання, надійшов виклик на «102». Він з напарником на вул.. Пушкінській виявили громадянина, зупинились, представились, на їх запитання ОСОБА_3 повідомив, що має при собі кастет. Кастет знаходився у його сумці. Після чого були викликана слідча оперативна служба;

-показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що події мали місце у березні 2018 року. Приблизно в обід він повертався до дому, та на вул. Пушкінській до нього підійшли працівники поліції і попросили бути понятим. Біля патрульного автомобіля знаходився ОСОБА_3 який добровільно викладав речі з сумки на копот автомобіля. З викладених речей був металевий предмет схожий на кастет. При огляді були присутні 2 понятих. При огляді ОСОБА_3 нічого не пояснював.

-Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0001394 за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 263 КК України, а саме за фактом виявлення 16.04.2018 р на АДРЕСА_2 , чоловіка, який назвався ОСОБА_3 у якого під час проведення поверхневої перевірки було виявлено предмет, ззовні схожий на кастет;

-рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_9 , на ім`я начальника ВП ОСОБА_10 , згідно якого 16.04.2018 під час несення служби з охорони громадського порядку на території Заводського району квадрату патрулювання «ЗАВ-1» м.Миколаєва, екіпажем «КАНТ-104» у складі лейтенанту поліції ОСОБА_7 , капрала ОСОБА_9 , приблизно о 10.57 був отриманий сигнал від чергової частини «Бар`єр», що за адресою: м.Миколаїв вул.. Пушкінська 53 знаходиться невідома підозріла особа, яка має при собі предмет схожий на кастет. 16.04.2018 близько 11.05 прибувши за зазначеною адресою було встановлено гр.. ОСОБА_3 , на запитання чи є у нього при собі заборонені в обігу речі, ОСОБА_3 сказав, що у нього в сумочці лежить кастет, після чого на місце було викликано СОГ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївські області. При приїзду СОГ ОСОБА_3 добровільно видав металевий предмет схожий на кастет;

-протоколом огляду місця події від 16.04.2018 року об`єктом якого є ділянка місцевості 3*4 яка прилягає до буд. 53 по вул.. Пушкінській в м.Миколаєві. На даній ділянці розташована патрульна машина, біля якої стоять патрульні поліцейські та гр.. ОСОБА_3 , якому в присутності двох понятих було запропоновано викласти на копот автомобіля речі, які заборонені в обігу. Після чого ОСОБА_3 виклав зі своєї чорної сумочки особисті речі: гаманець, роутер, та металеву річ схожу на кастет;

-висновком експерта №196 від 20.04.2018 року, предмет наданий на експертизу є холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом. Кастет виготовлений саморобним способом, з використанням промислового обладнання;

- долученим та оглянутим у судовому засіданні CD диск з записом вилучення предметів у ОСОБА_3 під час огляду місця події.

Суд вважає, що зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та виключають сумніви у причетності ОСОБА_3 до умисного скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Посилання ОСОБА_3 на те, що працівники поліції його безпідставно затримали, та в подальшому, перевищивши свої службові повноваження, надягнули на нього наручники, закрили в автомобілі, об`єктивно нічим не підтверджено, зауважень ОСОБА_3 з цього приводу зроблено не було, слідчому з цього приводу нічого не поясняв, до правоохоронних органів з приводу незаконних дій працівників поліції не звертався.

Отже, суд ставиться критично до посилання обвинуваченого на те, що злочин він не вчиняв, кастет не його, його підкинули йому у сумку, оскільки вказане спростовується зібраним та дослідженим в судовому засіданні належними, допустимими і достовірними доказами та суд вважає, що такі покази обвинуваченого є лише намаганням уникнути покарання.

Суд також критично ставиться до посилань сторони захисту, на відсутність належних доказів, стосовно того, що кастет був вилучений та належить саме ОСОБА_3 і саме цей кастет був переданий експерту для проведення експертизи.

Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили , що ОСОБА_3 добровільно повідомив, що має при собі металевий предмет, схожий на кастет, та потім в присутності понятих, виклав його зі своєї сумки. Зазначене також підтверджується протоколом огляду від 16.04.2018 року.

Суд вважаєщо протокол огляду місця події є допустимим доказом, в розумінні ст. 86 КПК України. Зазначена процесуальна дія була проведена відповідно до положень ст. 237 КПК України, тобто доказ отриманий у порядку, встановленому цим кодексом, сам протокол огляду підписаний ОСОБА_3 , будь яких зауважень ним не надавалось.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії нетяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в ОНД не перебуває, перебуває на обліку в МОПЛ консультативного нагляду з 01.08.2016 з діагнозом «посттравматичний стресовий розлад, астено-експлозивний синдром.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №127 , ОСОБА_3 на момент скоєння кримінального правопорушення не страждав, та не страждає на теперішній час будь-якою душевною хворобою. ОСОБА_3 міг давати відповідність своїм діям та керувати ними у час скоєння даного кримінального правопорушення. ОСОБА_3 може віддавати звіт своїм діям та керувати ними у теперішній час. Застосування примусових дій медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципів законності, справедливості та вимог щодо індивідуалізації, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, який раніше судимий, є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, вину ОСОБА_3 не визнав, що свідчить про його стабільну злочинну протиправну поведінку та відсутність бажання виправлятися, із застосуванням правил ст. 71 КК України, за сукупністю вироків , шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.04.2018 року .

Питання про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.04.2018 року, остаточно призначить ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Обрати ОСОБА_3 , міру запобіжного заходу - у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази кастет , який був переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 858,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1