Справа № 952/965/19
Провадження № 1-кс/952/262/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання старшого слідчого СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000079 від 22.07.2019 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий ОСОБА_3 подав до суду клопотання, погоджене прокурором Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому вказано, що СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 22.07.2019 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період з грудня 2018 по липень 2019 року посадовими особами ТОВ «Інноваційно-виробниче підприємство «АСПО-1», розтрачено державні кошти, які перерахувала Зачепилівська селищна рада Харківської області за виконання робіт щодо будівництва спортивного майданчика із штучним покриттям для міні футболу в смт. Зачепилівка Харківської області та які на даний час фактично не виконані. 22 грудня 2018 року між Зачепилівською селищною радою Харківської області та ТОВ «ІВП «АСПО-1» було укладено договір №358 на виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву майданчику зі штучним покриттям для мініфутболу на території парку по вул.. Центральній в смт. Зачепилівка Харківської області. Договір підписаний директором ТОВ «ІВП «АСПО-1» ОСОБА_5 . Згідно даного договору та проектно-кошторисної документації вартість робіт на момент підписання складала 880 796,40 грн. На виконання своїх зобов`язань Зачепилівська селищна рада Харківської області платіжним дорученням № 2764 від 22 грудня 2018 року перерахувала ТОВ «ІВП «АСПО-1» 880 796,40 грн., які були отримані 26 грудня 2018 року та за умовами договору будівництво повинно було завершитись 26 березня 2019 року. Однак у визначений термін, який в подальшому тричі продовжувався, ТОВ «ІВП «АСПО-1» свої зобов`язання щодо будівництва спортивного майданчика не виконало.

Згідно висновку експертів №2098/2655 за результатами комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи різниця між вартістю фактично виконаних будівельних робіт з будівництва майданчика зі штучним покриттям для міні футболу на території парку по вул.. Центральній в смт. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області та сплачених коштів за договором підряду № 358 від 22.12.2018, укладеним між Зачепилівською селищною радою (замовник) та ТОВ «Інноваційно-виробниче підприємство «АСПО-1» (виконавець), становить 295 006,40 грн. (двісті дев`яносто п`ять тисяч шість грн.. 40 коп.).

21.12.2020 на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, визначених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 4-х кімнатна квартира з цегли загальною площею 94,2 квадратних метри, житловою площею 68,6 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 .

В клопотанні старший слідчий ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вищевказану квартиру, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до її відчуження, що в подальшому створить перешкоди у відшкодуванні підозрюваним ОСОБА_5 шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без її участі, тому на підставі ч.4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно (земельну ділянку), гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, незаконної передачі майна.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) на нерухоме майно квартиру, яка належить на праві спільної сумісної власності в тому числі і підозрюваному ОСОБА_5 , може призвести до її відчуження, що в подальшому унеможливить відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також спричинить інші перешкоди у кримінальному провадженні.

Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на нерухоме майно, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може привести до настання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000079 від 22.07.2019 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме 4-х кімнатну квартиру з цегли загальною площею 94,2 квадратних метрів, житловою площею 68,6 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 .

Заборонити вчиняти всім без виключення суб`єктам державної реєстрації права на нерухоме майно, державним реєстратором прав на майно, Міністрерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, нотаріусам, особам на яких покладаються функції державного та приватного реєстратора, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, іншими акредитованими суб`єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, щодо набуття, зміни або припинення права власності та користування вищевказаним нерухомим майном (квартирою).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1