ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2103/19
Провадження № 1-кп/483/91/2020
ВИРОК
Іменем України
24 вересня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 15 вересня 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Веселинове Миколаївської області, є громадянином України, має повну загально-середню освіту, на теперішній час не працює, до 14.02.2020р. військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді стрільця охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , військове звання матрос, 14 вересня 2019 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «Ізюм», що розташований по вул. Будівельників, 20 в м. Очакові Миколаївської області, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 3, 27, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше невідомим йому неповнолітнім ОСОБА_4 , наніс останньому три удари долонею правої руки в область лівої щоки, після чого штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на асфальтовану поверхню, а ОСОБА_7 наніс йому зверху кулаком правої руки три удари в область потилиці, після чого ОСОБА_7 повернувши ОСОБА_4 лицем до себе наніс йому ще один удар кулаком правої руки в область лівого ока, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми потилиці, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст.ст. 381, 382 КПК України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що внесені до ст. 125 КК України зміни, що набули чинності з 01 липня 2020 року, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_7 його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення проступок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно у вересні 2019 року, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим, наніс йому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов, заявлений представником потерпілого, не визнав.
Потерпілий у судовому засіданні дав показання про те, що він 14 вересня 2019 року приблизно о 23 год. 30 хв. перебував біля магазину «Ізюм» з товаришем. До них підійшов ОСОБА_7 , з яким у нього розпочався конфлікт, в процесі якого обвинувачений наніс йому декілька ударів в область лівої щоки, після чого штовхнув, він впав на асфальт, під час падіння з кишені у нього випав та розбився мобільний телефон, після чого ОСОБА_7 наніс йому ще кілька ударів в область потилиці, після чого повернувши його обличчям до себе наніс йому ще удар в область лівого ока.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 85 від 27 вересня 2019 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми потилиці, що за класифікацією ступенів тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку експертизи та тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) і кваліфікує дії ОСОБА_7 як умисне легке тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є не судимим, характеризується добре, згідно з службовою характеристикою, що також вбачається з наданої досудової доповіді органу пробації, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та сприяв його розкриттю, як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України достатнім та таким, що відповідає його особі та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , поданий в його інтересах представником адвокатом ОСОБА_6 , в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 майнової шкоди, завданої злочином, суд вважає таким, що задоволенню не підлягає, оскільки суду не було надано жодного документального підтвердження понесених витрат з ремонту мобільного телефону або його непридатності до використання.
Разом із тим, цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого компенсації моральної шкоди, на підставі ст. 1167 ЦК України, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Визначаючи розмір моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень з вини ОСОБА_7 , потерпілий відчував фізичні та душевні страждання в зв`язку з їх отриманням. Суд також враховує вимоги розумності, справедливості і поміркованості, та виходить з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, а тому вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , стягнути з ОСОБА_7 на його користь 3000 грн.
Судових витрат та речових доказів у провадженні немає, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: