КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1491/20
Провадження № 1-кп/552/171/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000219 від 24.01.2020
відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоселівка Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, бляхар «ТОВ "А.Дельвантеез", не одруженого, дітей неповнолітніх на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 близько 17:47 год. в темний час доби водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Майдан Незалежності зі сторони вул. Соборності у напрямку вул. Покровська у м. Полтава не дав дорогу пішоходу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїжджу частину вул. Майдан Незалежності по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №266 від 19.03.2020 гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми забою головного мозку середнього ступеню тяжкості з геморагічними вогнищами в лівій скронево-потиличній ділянці, лобних ділянках головного мозку, субдуральної плащевидної гематоми справа, травматичного субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на передню і задню стінки лобної пазухи та градчасту кістку; забійної рани м`яких тканин правого надбрів`я, з переходом на верхню повіку правого ока та контузії, гематоми м`яких тканин правого ока; забою, набряку лівого колінного суглобу, які утворились від дії тупих предметів, можливо у строк та за обставин дорожньо-транспортної пригоди, та які кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

За вищевказаних обставин та згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 189 від 18.03.2020, причиною вказаної дорожньотранспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та суду дав показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. У вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував шкоду потерпілому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_6 підтвердили позицію обвинуваченого, претензій до нього не мають. Просили суворо не карати.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України в частині доведеності вини свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Разом з тим, обвинувачений та його захисник не визнали цивільний позов прокурора та просили залишити його без розгляду. Свою позицію мотивували тим, що позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності та прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави, а тому лікарні мають представляти себе в суді з питання відшкодування витрат на лікування.

Прокурор в судовому засіданні подану позовну заяву підтримав повністю, просив задовольнити. При цьому послався на практику Верховного Суду.

Потерпілий, представник потерпілого та представник цивільного відповідача послалися на розсуд суду.

Враховуючи позицію обвинуваченого щодо цивільного позову прокурора суд дійшов висновку про необхідність проведення судового слідства в частині вирішення позову прокурора з дослідженням наданим останнім доказів.

Відповідно до поданій прокурором позовної заяви (т.1, а.с.7-9) останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації 8600 грн. 23 коп. та на користь Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради 8418 грн. 79 коп.

На обґрунтування наведених в позові доводів прокурором надані відповідні довідки про вартість лікування від 04.03.2020 №04-04/592 (т.1, а.с.132-133) та від 26.03.2020 №1044(т.1, а.с.134) та довідку про сплачені на лікування кошти потерпілим(а.с.135).

Листом від 31.03.2020 №136-3219-20 прокурором було повідомлено Департамент фінансів Полтавської обласної державної адміністрації та Департамент охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради про підготовку позовної заяви (т.1, а.с.138). Запереч щодо його подачі не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, яка зазнала шкоди від злочину до початку судового слідства, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Суд з урахуванням вимог ст.ст.22, 1166 ЦК України та правових позицій викладених в постановах Верховного Суду по справі №165/633/16-к від 21.06.2018 та №448/57/19 від 29.01.2020 (т.1, а.с. 151-157) приходить до висновку, що позов прокурора підлягає до повного задоволення.

При цьому суд враховує, що сума матеріальних збитків знайшла своє підтвердження наданими документами.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшує покарання, позитивні характеристики, думку потерпілого та приходить до переконання про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, але також вважає за необхідне звільнити останнього від відбування основного покарання із іспитовим строком у відповідності до вимог ст.75 КК України. Разом з тим враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину та його тяжкість суд вважає за необхідне застосувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1884,12 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації 8600 грн. 23 коп. та на користь Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку виконавчого комітету Полтавської міської ради 8418 грн. 79 коп. витрат на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1884,12 грн.

Речовий доказ оптичний диск записами ДТП від 23.01.2020 зберігати при кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий ОСОБА_1