УХВАЛА

18 листопада 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор, у рамках кримінального провадження № 0000289 від 20.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, звернулась до суду із вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання вказує, що 21.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, згідно якої він підозрюється у тому, що 19 вересня 2020 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Merсedes-Benz 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги в с. Білка, Березнівського району, Рівненської області зі сторони с. Зірне у напрямку с. Голубне, поблизу будинку №29 вищевказаної вулиці, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на проїзній частині.
Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Перемоги в с. Білка, Березнівського району, Рівненської області, усвідомлюючи, що в результаті наїзду автомобілем Merсedes-Benz 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , останній перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, нехтуючи моральними та правовими нормами, які зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, проявляючи неповагу до прав людини на життя та безпеку, поставив своїм діянням пішохода у небезпечний для життя стан, що позбавляв його можливості вжити заходів до самозбереження через заподіяні тілесні ушкодження у результаті дорожньо-транспортної пригоди, не надав велосипедисту першу медичну допомогу, свідомо залишив його без допомоги, зник з місця події та не повідомив про дану дорожньо-транспортну пригоду і наявність потерпілого до жодного державного органу.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , від отриманих травм помер в автомобілі ШМД під час транспортування останнього у лікувальний заклад.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, протоколом огляду місця ДТП та іншими доказами і матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
22 вересня 2020 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Внаслідок особливої складності провадження, проведення необхідних процесуальних (слідчих) дій, відповідних судових експертиз, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії вказаної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо, у зв`язку з чим строк досудового розслідування продовжено до 21.12.2020.
Необхідність у продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 прокурор обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, для запобігання його спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, прокурор вказує про те. що на даному етапі досудового розслідування встановлюється наявність у діях ОСОБА_5 вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. У такому разі останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Покликаючись на наведене, прокурор у клопотанні доводить, що запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні повністю підтримали клопотання, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в продовженні строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання, оскільки має тимчасові заробітки в обласному центрі, які вимагають працювати в день і вночі, а тому обрана міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби, не дає йому можливості працювати та заробляти кошти на утримання своєї сім`ї.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000289 від 20.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, і вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 22.09.2020 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із покладенням обов`язків, терміном до 19.11.2020.
Строк досудового розслідування продовжено до 21.12.2020, оскільки на даний час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.
Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні зясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обовязків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
Так, твердження прокурора, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, ніякими обґрунтованими та належними доказами не підтверджено.
Натомість, протягом розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний період доби, прокурором та слідчим не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вказав прокурор, ОСОБА_5 жодного разу не порушував умови домашнього арешту, своєчасно з"являвся на виклики слідчого та прокурора. Останній раніше не судимий, і твердження прокурора, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду не зникли та не зменшились, суд оцінює критично і не бере їх до уваги.
Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 на даний час підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

В задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання терміном до 21.12.2020.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обова`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду;
-повідомляти слідчого про зміну свого проживанн.
Термін дії обов`язків, покладених судом, та строк дії ухвали визначити до 21.12.2020.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1