ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/358/21 Справа № 204/7461/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
особи, відносно якої розглядається
клопотання про продовження застосування
примусових заходів медичного
характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,
представника установи ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2016 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина Російської федерації, українця за національністю, без постійного місця проживання,
в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що оскільки згідно висновку лікарської комісії ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду, а тому суд прийшов до висновку про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 512 КПК України, наказу МОЗ України № 992 від 31.08.2017 року Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги , п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_7 про день і місце розгляду питання про продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру, та розглянув справу без його участі.
Крім того, захисник зазначає, що строк дії ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.08.2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 закінчився 02 лютого 2017 року і продовжити строк дії цієї ухвали, як того вимагає представник медичного закладу ОСОБА_10 суд першої інстанції жодної законної підстави не мав.
Разом з тим, судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів № 1029 від 29.10.2020 року, однак на підставі якого нормативно-правового документа зроблений цей висновок комісією лікарів-психіатрів суд не зазначив, а також не встановив і не зазначив на підставі якого документа, за яким критерієм встановлено, що ОСОБА_7 становить особливу небезпеку для суспільства.
При цьому, в порушення п. 19 Правил комісія лікарів-психіатрів у вищезазначеному висновку не встановила ризик скоєння суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 за допомогою шкали ризику (HCR-20 Verson 3 та інших) і безпідставно посилається на його особливу суспільну небезпеку для суспільства.
Також, захисник зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції в порушення ч. 1 ст. 372 КПК України, не зазначені місяць і день народження, місця народження і місця проживання ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні особа, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Представник установи ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Згідно з п. 5 принципу 1 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» кожна людина з психічним захворюванням повинна мати право користуватися всіма громадянськими, політичними, економічними, соціальними та культурними правами.
Відповідно до п. 5 принципу 18 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» особа, яка має психічне захворювання, її особистий представник та адвокат повинні бути присутніми, брати участь та бути вислуханими особисто при будь-якому розгляді. Вказані положення також зазначені у рішеннях Європейського суду з прав людини «Горшков проти України» (заява N 67531/01), «Клоутен проти Німеччини» (заява № 48057/10), «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08).
Однак, цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали суду встановлено, що судом першої інстанції всупереч зазначеним вимогам закону ОСОБА_7 не було повідомлено про дату та час судового розгляду заяви представника Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 та розглянуто за відсутності останнього.
Наведені порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та розцінює їх як істотні.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 412 КПК України та здійснено судове провадження за відсутності особи, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, участь якої є обов`язковою у цьому провадженні, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 , - скасуванню та призначенню нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4