Справа 361/4716/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/24/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2020 року, якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Єнакієво, Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України.

Цивільний позов прокурора Броварської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 10629 гривень 85 копійок, залишено без розгляду.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно ухвали суду, 21.11.2014 року ОСОБА_7 перебував на обліку Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (), як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції (внутрішньо переміщена особа).

22.05.2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, розташованому за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 18, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману працівників вказаної установи, відповідальних за прийом документів, з метою продовження отримання з державного бюджету грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, умисно не зазначив в заяві про продовження виплати вказаного виду допомоги на наступний шестимісячний строк, відомостей про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, тобто свідомо приховав факт наявності станом на 22.03.2015 року коштів на депозитному банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ «Приватбанк» на суму 195 000 гривень, розмір якого перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що станом на 22.05.2015 року становив 12 780 грн., що мало суттєве значення при прийнятті рішення про призначення, перерахування та виплати йому вказаного виду грошової допомоги.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 03.12.2015 року, перебуваючи в адміністративному приміщенні Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, розташованому за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 18, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману працівників вказаної установи, відповідальних за прийом документів, з метою продовження отримання з державного бюджету грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, діючи умисно, повторно не зазначив в заяві про продовження виплати вказаного виду допомоги на наступний щомісячний строк відомостей про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, тобто свідомо приховав факт наявності станом на 03.12.2015 року коштів на депозитному банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ «Приватбанк» на суму 20 000 гривень, розмір яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 03.12.2015 року, що становив 13 780 грн., що мало суттєве значення при прийнятті рішення про призначення, нарахування та виплату йому вказаного виду грошової допомоги.

У подальшому, 22.05.2017 року та 03.12.2015 року, в порушення вимог абз. 9 п. 5 та п. 6 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, ОСОБА_7 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області були надані вищезазначені заяви, на підставі яких йому було призначено, зайво проведене нарахування, і, в подальшому, виплачено за період часу з 22.05.2015 року по 21.11.2015 року та з 03.12.2015 року по 03.06.2016 року щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку він незаконно отримував частинами щомісяця на загальну суму 10 629 грн. 80 коп., тим самим спричинивши збитки державному бюджету на вказану суму.

Порушуючи вимоги абз. 9 п. 5 та п. 6 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, діючи з умислом, направленим на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, шляхом обману працівників Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, який виразився в наданні неправдивих відомостей в заяві про продовження щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 22.05.2015 року та в заяві про продовження виплати вказаного виду допомоги на наступний шестимісячний строк від 03.12.2015 року, про відсутність у ОСОБА_7 коштів на депозитному банківському рахунку, розмір яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, він за період часу з 22.05.2015 року по 21.11.2015 року та з 03.12.2015 року по 03.06.2016 року, заволодів коштами державного бюджету на загальну суму 10 629 грн. 85 коп.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2020 року кримінальне провадження від 26.07.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що днем вчинення злочину у вказаному кримінальному провадженні вважається 03.06.2016 року, тобто останній день періоду отримання ОСОБА_7 адресної грошової допомоги для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Враховуючи наведене, з моменту вчинення ОСОБА_7 злочину минуло 3 роки, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчився.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду першої інстанції змінити та виключити з описової та мотивувальної частини ухвали висновки про доведеність обвинувачення та визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, крім цього просила виключити з ухвали ще ряд деяких абзаців.

В обґрунтування своїх вимог захисник послалась на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом безпідставно визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

В запереченнях поданих до суду, начальник Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала до суду клопотання, в якому просила розглядати апеляційну скаргу без її участі, апеляційні вимоги підтримала.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Однією із підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та станом на 23.01.2020 року сплинули, передбаченні п. 2 ч.1 ст. 49 КК України строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, будь-які застереження, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, для такого звільнення відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що судом безпідставно визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , під час вирішення заявленого захисником клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорював, та в судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття справи, зокрема, що дана обставина є нереабілітуючою, та які останньому були зрозумілими.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції встановлено всі обставини, необхідні для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, будь-яких підстав для її скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Суддя Суддя Суддя