Єдиний унікальний номер 938/191/20
Судове провадження № 1-кс/938/132/20
УХВАЛА
щодо клопотання про застосування запобіжного заходу
14 вересня 2020 року, слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в селищі Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського Відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000065 від 20.04.2020 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернулася до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене з процесуальним керівником - прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.296 КК України, строком на два місяці з покладанням на підозрюваного таких обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою; не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з усіма свідками та потерпілими в данному кримінальному провадженні; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2020 за №0000065 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 296, ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажаючи існуючі загальновизнані правила поведінки та моральності безпричинно наніс удар рукою по обличчю ОСОБА_8 , внаслідок чого останній боячись за своє здоров`я змушений був знову втікати з місця події. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було завдано фізичного болю та спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці носа, яке відповідно до висновку експерта № 57 від 27.04.2020 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Вище вказані протиправні дії ОСОБА_4 ними кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Застосування вказаного запобіжного заходу обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до чотирьох років, а також те, що він під час досудового розслідування намагався впливати на свідків та потерпілих, шляхом ведення з ними розмов, здійснював повернення речей, які стали предметом посягання у об`єднаному кримінальному провадженні, перешкоджаючи таким чином у встановленні об`єктивної істини. Переконаний, що внаслідок цих обставин підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, покинути територію держави, перешкоджати встановленню об`єктивної істини. А тому вважає, що на даний час існують ризики, які унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор клопотання підтримав з аналогічних підстав, просить застосувати до підозрюваного запропонований запобіжний захід з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, вважає, що наявність зазначених у клопотанні ризиків доводиться тими обставинами, що на даний час підозрюваному відомо про обставини та докази у кримінальному провадженні, і він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджаючи таким чином у встановленні об`єктивної істини.

Захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 відносно клопотання заперечили. Захисник вказала, що прокурор вже звертався до слідчого судді з аналогічним клопотанням в задоволенні якого ухвалою слідчого судді від 02.09.2020, було відмовлено з підстав не доведення ризиків зазначених прокурором, зокрема щодо незаконного впливу на свідків та потерпілих, а нових підстав для застосування запобіжного заходу, прокурором не наведено. На переконання захисника вказана ухвала має преюдиційне значення при розгляді даного клопотання. Крім того, підозрюваний тимчасово проживає в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зі згоди власника житлового будинку лише до 20.09.2020, після чого змушений буде покинути це житло. Також зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України, об`єктом вчинення якого являється громадський порядок, не доводиться належними доказами, оскільки причиною ДТП стало ДТП і з запису з відеорегістратора не вбачається щоб ОСОБА_4 завдавав ударів ОСОБА_8 . Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши свідків, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження, 20.04.2020 слідчим слідчого відділення Верховинського ВП Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості до ЄРДР за №0000065 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, зокрема за заявою ОСОБА_8 , який повідомив що 19.04.2020 біля 23.20 год в с.Волова, Верховинського району, Івано-Франківської області, двоє невідомих осіб безпричинно з хуліганських мотивів, завдали кілька ударів кулаками рук в різні ділянки тіла, чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден.

Дане кримінальне провадження здійснюється органом досудового розслідування - Верховинське ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 від підпису про його отримання, вручено підозрюваному ОСОБА_4 20.07.2020 о 12.31 год. на ділянці автодороги в. с.Ільці, присілок Грабовець, Верховинського району, Івано-Франківської області в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що також було зафіксовано протоколом про вручення письмового повідомлення про підозру від 20.07.2020.

Злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжких злочинів, найбільш суворе покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк до 4 років.

На підставі ч.2 ст.181 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім цього, п.1,2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід дійти висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, який інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки зібрані органом досудового розслідування матеріали в достатній мірі вказують на наявність фактичних даних про можливу причетність підозрюваного до скоєння цього кримінального правопорушення.

Зокрема із протоколів допиту потерпілого, свідків, проведення слідчих експериментів, впізнання вбачається, що саме на ОСОБА_4 , як особу причетну до скоєння кримінального правопорушення, вказували інші учасники кримінального провадження.

При цьому, підстав для дослідження будь яких інших матеріалів кримінального провадження, в тому числі огляду записів відеореєстратора, слідчий суддя не вбачає, оскільки такі клопотання захисту покликані на спростування доведеності вини підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, що не є об`єктом дослідження слідчого судді на даній стадії кримінального провадження.

Аналізуючи заявлені слідчим та прокурором ризики передбачені частиною 1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_4 являється особою молодого віку, за зареєстрованим місцем проживання не проживає внаслідок його знищення пожежею, тимчасово проживає із згоди свого дядька ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , є особою молодого віку, здоровий за станом здоров`я, ніде офіційно не працює, не одружений, дітей не має, не пов`язаний стійкими соціальними зв`язками, на своєму утриманні жодних осіб не має.

Крім цього, з пояснень потерпілого ОСОБА_8 , заслуханого в судовому засіданні в якості свідка вбачається, що до моменту події кримінального правопорушення підозрюваний із потерпілим знайомий не був. Після події підозрюваний неодноразово контактував із ним, приїжджаючи за його місцем проживання з іншими особами та неодноразово телефонуючи, намагався переконати потерпілого змінити показання, забрати заяву.

За таких обставин слід дійти до переконання про доведеність в судовому засіданні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впивати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому, запобіганню встановленим ризикам є недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки таке не відповідатиме цілям та меті застосування запобіжних заходів, зокрема не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

А тому, в сукупності з наявністю підстав для переконання про обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КПК України є об`єктивним висновок про доведеність прокурором підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього заборони залишати своє житло.

В той же час, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а також інформацію про його особу, зокрема той факт, що він проживає сам, не має сім`ї, потребує забезпечувати себе засобами для існування, слід прийти до висновку про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною залишати житло лише у певний час доби. При цьому, запобіганню встановленим ризикам слугуватиме покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Одночасно, при задоволенні клопотання, посилання сторони захисту на преюдиційність ухвали слідчого судді про відмову у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу судом не приймається до уваги, оскільки виходячи із принципів диспозитивності, законності та безпосередності, правил ст.94 КПК України, слідчий суддя діє за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, для слідчого судді жоден доказ не має наперед встановленої сили.

А посилання захисника на ст.90 КПК України не можуть братися до уваги, оскільки названі положення закону стосуються преюдиційності рішень національного суду, яке набрало законної сили і яким встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, при вирішенні судом питань про допустимість доказів.

Також, судом не враховуються посилання сторони захисту про неможливість застосування домашнього арешту за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_4 , оскільки в розумінні ст.181 КПК України «житло особи» охоплює випадки, коли підозрюваний є власником (співвласником) такого житла, зареєстрований у такому житлі, постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Слідчим суддею безспірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час не проживає внаслідок непридатності такого житла для проживання через пожежу.

Однак, згідно з представленими довідками Ільцівської сільської ради, ОСОБА_4 фактично проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_11 .

Заслуханий в судовому засіданні володілець майна ОСОБА_11 суду підтвердив, що дійсно з його згоди ОСОБА_4 рік тому був поселений в будинок, де він фактично проживає по даний час. При цьому пояснив, що ОСОБА_4 є його племінником, надав дозвіл проживати у своєму будинку внаслідок знищення житла за зареєстрованим місцем проживання племінника пожежею. Також вказав, що в будинку більше ніхто не проживає, він особисто забезпечений іншим житлом.

За таких обставин, враховуючи обґрунтованість клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також відсутності об`єктивних даних про наявність у підозрюваного іншого житла, слід дійти до переконливого висновку про можливість покладення на підозрюваного заборони залишати житло за встановленим його фактичним місцем проживання.

При цьому, позиція володільця житла щодо ненадання згоди на встановлення підозрюваному домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , а також позиція захисту щодо відсутності підстав у ОСОБА_4 на проживання за вказаною адресою після 20.09.2020, слідчим суддею до уваги не приймається, як необґрунтована та безпідставна, і таку слід розцінювати, як намагання захисту уникнути від законного застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст.176-179, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду протягом періоду з 20:00 год. до 08:00 год. ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з усіма свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків становить два місяці з 16:15 год. 14 вересня 2020 року по 16.15 год. 13 листопада 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору для відома. Скерувати начальнику Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого, прокурора Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1