Справа № 404/2605/20
Номер провадження 1-кп/404/175/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001064 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, українця, громадянина України, не працевлаштованого, має повну загальну середню освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2008 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 27.05.2008 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;

- 04.04.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік.;

- 03.12.2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки;

- 14.05.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, за наступних обставин.

13.02.2020 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , разом з потерпілим ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували у кухонній кімнаті загального користування розташованій на четвертому поверсі в під`їзді № 1, буд. АДРЕСА_2 , де між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої потерпілий ОСОБА_8 наніс ОСОБА_3 удар кулаком руки в обличчя. В подальшому, ОСОБА_9 наніс кілька ударів в область живота ОСОБА_3 від чого, останній, зігнувся. В подальшому, ОСОБА_3 було нанесено не менше 4 ударів по тулубу. В цей час ОСОБА_3 діючи з метою самозахисту та припинення протиправного суспільно небезпечного посягання на охоронювані законом права та інтереси, а також здоров`я, перевищуючи межі необхідної оборони від дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які були не озброєними, взяв зі столу ніж, який має колюче-ріжучі властивості, використовуючи який у правій руці, навідмаш наніс удар в ліву частину живота ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження останньому, згідно висновку експерта №295 від 27.03.2020 року у вигляді: рани по ходу реберної дуги зліва на рівні підпахвової лінії, яка продовжується в раньовий канал, який проникає в черевну порожнину з ушкодженням брижі ободової кишки, що ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину за ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково не погодившись з кваліфікацією дій, та вважає, що ним було перевищено межі необхідної оборони. По суті обставин справи, пояснив суду, що його та його дружину вигнали із гуртожитку, інше житло він не встиг знайти, тому домовився із своїм товаришем на ім`я " ОСОБА_11 ", який проживав в цьому ж гуртожитку, переночувати в нього. 13.02.2020 року він з дружиною прийшов до товариша переночувати та запропонував йому трохи випити. Останній відмовився та запропонував йому вживати алкогольні напої на кухні загального користування. Обвинувачений побачив, що на кухні були знайомі на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . З ними вони сіли за стіл та почали спілкування, при цьому вживали спиртні напої. Через деякий час прийшов ОСОБА_10 , який мав, на прохання ОСОБА_9 , налагодити комп`ютер, що стояв на цьому ж столі. Згодом, ОСОБА_10 залишився чекати приходу ОСОБА_9 та також випив трохи горілки. Через деякий час, до кухні зайшов ОСОБА_9 та почав вимагати від ОСОБА_3 , щоб той залишив приміщення, оскільки раніше він вчинив бійку із товаришем на ім`я " ОСОБА_11 ". ОСОБА_3 відмовився, пояснивши, що він має ночувати у ОСОБА_14 , а тому нікуди не піде. ОСОБА_9 почав тягти його за плечі і в цей час він почув від ОСОБА_8 слова "Хто оцей?". Після цих слів, ОСОБА_8 наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_3 , а ОСОБА_9 підняв ОСОБА_3 зі стула та почав наносити удари в груди та живіт коліном. В цей час піднявся ОСОБА_10 та також почав наносити удари ногами по ногам ОСОБА_3 . В подальшому, хто і скільки бив сказати не може, оскільки він зігнувся, щоб захиститися. Злякавшись за своє життя, знаючи, що ОСОБА_12 перед цим кип`ятила воду кип`ятильником і залишила його на столі, взяв на дотик із столу предмет, який він вважав кип`ятильником, щоб оборонятися ним. Однак, в цей час, його за руку хтось схопив та тримав. Намагаючись звільнити руку та звільнивши її наніс удар рукою. При цьому, про те, що в руках був ніж та удар прийшовся в тіло потерпілого дізнався згодом, коли відчув кров на руці. Після цього, ОСОБА_9 викрутив йому руку та повалив на підлогу. Крім ОСОБА_9 його тримали ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Стверджує, що тримали його до приїзду поліції, а тому він не міг ходити по кухні та залишати на предметах сліди крові. Конфлікт з товаришем на ім`я " ОСОБА_11 " був за пів року до даних подій і він з того часу з ним помирився. Заперечує пояснення свідків, з приводу того, що самостійно вийшов з кухні в коридор, а потім повернувся за курткою в кухню, тому, що дана куртка була в кімнаті ОСОБА_14 , а не на кухні. На його переконання покази потерпілого та свідків не відповідають дійсності, оскільки останні хочуть приховати свою провину в нанесенні йому тілесних ушкоджень. Не заперечує той факт, що наніс удар ножем потерпілому, однак, вважає, що діяв в межах необхідної оборони.

Окрім фактичного визнання вини обвинуваченим за ст.124 КК України, його вина доводиться зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами, належність, допустимість та достатність, яких не викликає у суду сумнів.

- показами потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив суду, що 13.02.2020 року він разом із своїм сином ОСОБА_17 перебував в кв. АДРЕСА_3 . Близько 20-21 години до них зайшов сусід на ім`я ОСОБА_13 та повідомив що в кухні загального користування перебуває обвинувачений, який раніше влаштував бійку. ОСОБА_17 пішов на кухню та почав вимагати від обвинуваченого, щоб той залишив приміщення, на що, останній відмовився виходити. ОСОБА_17 взяв за рукав та почав підіймати обвинуваченого, в ході чого виникла між ними штовханина. Потерпілий підійшов до обвинуваченого та допоміг сину виштовхати обвинуваченого за двері кухні. В подальшому, обвинувачений сказав, що погоджується залишити приміщення, однак йому потрібно забрати свою куртку, для чого повернувся на кухню за курткою. Однак, з кухні повернувся із ножем, відмовився йти додому та наніс потерпілому один удар ножем в область живота зліва. В подальшому, спільно із сином, потерпілий повалив обвинуваченого на підлогу, та викликали швидку допомогу і поліцію. Стверджує, що після приїзду поліції обвинувачений бігав по кухні та залишав на стінах сліди крові.

- показами свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що 13.02.2020 року близько 20-21 години прийшов додому та зустрів сусіда, який повідомив йому, що на кухні сидить обвинувачений, який раніше вчиняв бійку з приміщенні. Прийшовши на кухню, побачив ОСОБА_3 з дружиною, які сиділи за столом, ОСОБА_10 , який сидів за комп`ютером та ОСОБА_12 , яка готувала їсти. Свідок підійшов до ОСОБА_3 та попросив залишити приміщення через його попередню поведінку. Останній відмовився, сказавши, що його вигнали, тому він буде тут пити та курити. На неодноразові вимоги залишити приміщення, ОСОБА_3 відмовився. Свідок взяв ОСОБА_3 за руки і почав підіймати зі стільця. ОСОБА_3 встав та разом вийшли до виходу з кухні. В подальшому відмовився виходити, сказавши, що буде тут ночувати та почав чіплятися до свідка. В дану суперечку втрутився ОСОБА_8 , схопив ОСОБА_3 рукою за одяг на спині та потягнув на себе, після чого обвинувачений погодився вийти, але спочатку забере свою куртку. Свідок та потерпілий вийшли в коридор та чекали обвинуваченого. Через деякий час, обвинувачений вибіг на коридор та кілька разів махнув рукою в бік свідка та потерпілого. ОСОБА_9 , побачивши, ніж в руках у обвинуваченого, схопив, останнього, за руку та спільно з потерпілим повалили його на підлогу. Проте, що потерпілому було нанесено тілесні ушкодження обвинуваченим, виявили дещо згодом. Стверджує, що будь-які тілесні ушкодження обвинуваченому ніхто не наносив.

- показами свідка ОСОБА_10 який повідомив, що 13.02.2020 року ОСОБА_9 попросив встановити на комп`ютері інтерфейс. Даний комп`ютер стояв на кухні загального користування, де він побачив обвинуваченого з дружиною, які сиділи за столом та випивали. Приблизно о 20-ій годині підійшов ОСОБА_9 та почав вимагати від ОСОБА_3 , щоб той залишив приміщення, однак обвинувачений відмовився. ОСОБА_9 взяв ОСОБА_3 за кофту та почав піднімати, в ході чого виникла штовханина. Обвинувачений погодився вийти з приміщення, однак, в подальшому наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_8 , який фактично прикрив собою ОСОБА_9 . Де взяв обвинувачений ніж не бачив. Вказує, що обвинуваченого ніхто не бив.

- показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що 13.02.2020 року, вона спільно з ОСОБА_3 прийшли в гості до знайомого на ім`я " ОСОБА_15 ". На кухні сиділи з іншими знайомими та пили пиво. Всього було п`ять осіб. Через деякий час підійшов ОСОБА_8 з ОСОБА_9 та почали ображати ОСОБА_3 з приводу якогось старого конфлікту. ОСОБА_9 почав хватати ОСОБА_3 за футболку і светр руками, а ОСОБА_8 , в цей час наніс удар ОСОБА_3 кулаком руки в обличчя та розбив ніс. ОСОБА_3 встав та вмився біля умивальника та мав намір залишити приміщення, однак, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали його бити руками та ногами. Бачила, як ОСОБА_3 взяв ніж зі столу та наніс удар потерпілому.

Окрім того, вина ОСОБА_3 доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

- протоколом огляду місця події від 13.02.2020 року, згідно результатам якого оглянуто приміщення палати в лікарні куди було доставлено потерпілого ОСОБА_16 та вилучено штани джинсові із слідами РБК, термобілизну зеленого кольору та кросівки
т. 1 а.п. 22
- протоколом огляду місця події від 13.02.2020 року, згідно результатам якого оглянуто приміщення коридору де було вчинено кримінальне правопорушення та вилучено сліди РБК, ніж, ПЕТ пляшка, чоловіча кофта зеленого кольору зі слідами РБК та недопалки.
т. 1 а.п. 25-29
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020 року з участю ОСОБА_3 , який пояснив та показав, як ним було вчинено кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_16
т.1 а.п. 60-62
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2020 року, 05.03.2020 року та 12.03.2020 року, згідно яких, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 відповідно, впізнали обвинуваченого, як особу, яка 13.02.2020 року нанесла потерпілому ножове поранення.
т.1 а.п. 74-75, 92-93, 101-102
- протоколами проведення слідчого експерименту від 08.04.2020 року з участю ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 які пояснили та показали, як відносно потерпілого було вчинено кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3
т.1 а.п. 76-78, 94-96, 103-105
- висновками експерта №295 від 27.03.2020 року та №349/295 від 10.04.2020 року, №362/295 від 17.04.2020 року згідно яких, на тілі ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани по ходу реберної дуги зліва на рівні під пахвової лінії, яка продовжується в раньовий канал, який проникає в черевну порожнину з пошкодженням брижі ободової кишки, що ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею. Дане тілесне ушкодження утворилося від одного травматичного контакту з об`єктом, який має властивості колюче-ріжучого, могли утворитися в строк вказаний у постанові та відносяться до категорії тяжких. Враховуючи механізм тілесного ушкодження виключається можливість його утворення при падінні з положення стоячи. Механізм утворення тілесного ушкодження не суперечить механізму утворення на який вказують ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_3 в протоколі проведення слідчого експериментую
т.1 а.п.115-116, 138-139
- висновками експерта №154 від 06.04.2020 року та №379/154 від 21.04.2020 року згідно на тілі ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді переломів 8,9 лівих ребер на рівні середньої пахової анатомічної лінії. Ушкодження характерні для одноразового локального тупого травмувального впливу в ліву бічну поверхню грудної клітки та відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синців в ділянці лівого ока, у лівій ключичній ділянці, у ділянці лівого надпліччі, садна на передній поверхні шиї й по середній лінії спини, поверхневих рани на слизовій верхньої губи справа з крововиливами навколо. Дані ушкодження є результатом неодноразових локальних тупих травмувальних впливів тупого предмету. Рана з боку внутрішньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, за характером є різаною і утворилася від дії предмета, що має загострений край (лезо). Вказані ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями і утворилися і строк у межах близько 12 годин до моменту проведення експертизи і може відповідати часу, зазначеному у постанові.
т.1 а.п.125-127, 133-135
- висновками експерта №235 від 11.03.2020 року та №245 від 12.03.2020 року, згідно яких визначено групу крові ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відповідно.
т. 1 а.п.148-149,154-155
- висновками експерта №52 від 01.04.2020 року, №250 від 03.04.2020 року та №251 від 03.04.2020 року, згідно яких на змиві з ручки та клинка ножа, на натільному джемпері та джинсах, термобілизні, відповідно, виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_8 та не може походити від токарського.
т.1 а.п. 159-161,166-168, 184-186
- висновками експерта №249 від 03.04.2020 року та №252 від 10.04.2020 року згідно яких, на змивах з поверхні дерев`яної дошки, з поверхні стіни коридору, з поверхні дерев`яної шухляди в кімнаті кухні, з поверхні порогу кімнати кухні, з поверхні підлоги лінолеуму в коридорі та на пуловері ОСОБА_3 , відповідно, виявлено кров ОСОБА_3 , від ОСОБА_8 кров походити не може.
т.1 а.п. 172-174, 178-180
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, надані сторонами, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони, кваліфікуючи вказані дії за ст.124 КК України.
При цьому згідно з вимогами ч.3 ст.337 КПК України суд враховує, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Так, суд виходить із того, що дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення необґрунтовано кваліфіковано у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також не бере до уваги твердження прокурора і потерпілого про доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні саме вказаного злочину, виходячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади (ч.2 ст.36 КК України).
Положеннями ч.3 ст.36 КК України визначено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_3 , які підтверджені свідком ОСОБА_18 конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник на ґрунті неприязних відносин з приводу попередньої неправомірної поведінки обвинуваченого. В подальшому, потерпілим та свідком були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченому, незважаючи на те, що він погодився виконати вимогу даних осіб та залишити приміщення. Подальші дії обвинуваченого в частині нанесення удару ножем потерпілому, викликані саме бажанням обвинуваченого захистити себе враховуючи переважаючу кількість осіб, що наносили йому удари.
Вказані обставини повністю узгоджуються з висновками судових експертиз, якими встановлено наявність значної кількості тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , в тому числі переломи 2-ох ребер. Наявність вказаних тілесних ушкоджень спростовує твердження потерпілого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про не нанесення будь-яких тілесних ушкоджень обвинуваченому та підтверджує покази ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_18 .
Фіксація значної кількості слідів крові на кухні та коридорі, яка походить від обвинуваченого також прямо вказує на спричинення тілесних ушкоджень, нанесених обвинуваченому, за обставин, викладених ним в поясненнях. Дані пояснення обвинуваченого є логічними, послідовними протягом всього кримінального провадження, узгоджуються між собою, підтверджуються долученими висновками судового медичного експерта, а тому у суду немає підстав ставити їх під сумнів.
Покази потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в частині подій, та участі в них даних осіб, які мали місце 13.02.2020 року, суд оцінює критично, оскільки не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в судовому засіданні. Так, свідок ОСОБА_10 надавши суду покази зазначив, що бачив де обвинувачений взяв ніж, в той же час, під час слідчого експерименту він заперечував даний факт. Свідок ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 наполягають на тому, що свідка ОСОБА_18 не було в приміщенні кухні під час конфлікту, і вона не могла бачити, як ОСОБА_3 наносив удар ножем, в той же час, свідок ОСОБА_9 повідомив суду у своїх показах, що прийшовши на кухню він побачив ОСОБА_18 , яка сиділа за столом. Враховуючи подальший розвиток подій та той факт, що ОСОБА_19 , згідно показів, перебував у коридорі, незрозуміло, яким чином та коли ОСОБА_18 мала можливість залишити приміщення кухні.
Покази потерпілого в частині того, що після приїзду поліції ОСОБА_3 почав ходити по кухні та коридорі та залишати сліди крові, є нелогічними з огляду на присутність при цьому працівників правоохоронного органу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що покази потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також покази які ними були надані під час слідчих експериментів, можуть бути прийнятими судом лише в частині дати, місця та причин виникнення конфлікту, а не всіх обставин справи.
Згідно наявних медичних документів, висновків експерта та встановлених судом обставин події, що мала місце 13.02.2020 року безумовно вбачається, що обвинувачений заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження предметом, який має колюче-ріжучі властивості, в той момент, коли потерпілий та свідок наносили обвинуваченому удари в область обличчя та тулубу, не реагуючи на те, що обвинувачений намагався ухилитися. Такі дії потерпілого та свідка ОСОБА_3 сприймав як загрозу своєму здоров`ю та захищав себе, водночас нанісши потерпілому тілесні ушкодження, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя. При цьому оскільки ОСОБА_3 використав предмет з колюче-ріжучими властивостями та саме ним наніс удар, в життєво важливі органи, з метою припинити дії потерпілого та свідка, то він наніс тяжкі тілесні ушкодження, перевищивши межі необхідної оборони.
При цьому суд враховує, що подальші обставини та дії ОСОБА_3 безумовно вказують, що його дії були спрямовані на умисне заподіяння потерпілому, як особі, яка посягає на здоров`я обвинуваченого, шкоди, з метою захисту від суспільно-небезпечного посягання, для негайного відвернення та припинення такого посягання. Так, ОСОБА_3 наніс удар ножем потерпілому лише після того, як намагався уникнути побиття з боку потерпілого та свідка, які продовжували протиправні дії, чим могли заподіяти суттєву шкоду здоров`ю обвинуваченого. Після припинення протиправних дій з боку потерпілого та свідка, обвинувачений не вчинив жодних дій, пов`язаних із заподіянням будь-якої шкоди потерпілому, тобто дії обвинуваченого були обумовлені лише протиправним посяганням потерпілого та свідка. Як зазначив обвинувачений в суді, він взагалі вважав, що взяв зі столу кип`ятильник та мав ним відбиватися від нападників. Такі обставини вказують на те, що обвинувачений під час нанесення потерпілому ударів колюче-ріжучим предметом вчиняв дії, пов`язані лише із захистом власного здоров`я, не переслідуючи умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень з інших підстав.
Саме потерпілий розпочав нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому, а не навпаки. Обраний спосіб захисту та предмет, використаний при цьому, який заздалегідь не заготовлювався, вказують на те, що дії обвинуваченого були спрямовані на самозахист. Більше того, згідно з вимогами ч.2 ст.36 КК України кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Таким чином, аналізуючи суб`єктивну сторону діяння, вчиненого ОСОБА_3 суд вважає, що він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 умисно під час побиття обвинуваченого потерпілим з метою захисту від посягання з боку останнього, але використавши предмет, який має колюче-ріжучі властивості та умисно нанісши ним удар потерпілому, який спричинив тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, обвинувачений перевищив межі необхідної оборони, так як вчинені ним дії по захисту себе не викликались об`єктивною необхідністю застосування такого предмету. До такого висновку суд приходить і враховуючи те, що потерпілий, застосовуючи насильство, не використовував при цьому ніяких знарядь, в тому числі, які мають здатність заподіювати колото-різані поранення. Таким чином обвинуваченим ОСОБА_3 умисно заподіяно тому, хто посягає потерпілому ОСОБА_8 , тяжку шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці.

Виходячи із викладеного, керуючись положеннями ч.3 ст.337 КПК України, суд змінює правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України. Відповідно дії ОСОБА_3 під час вчинення злочину кваліфікуються судом за ст.124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, осудний, на обліку в наркологічних закладах не перебуває, має 5 непогашених та не знятих судимостей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає те, що він повністю визнав провину у вчиненні злочину та має на утриманні малолітню дитину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив не тяжкий злочин, але пов`язаний із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, офіційно не працює, має не зняті та не погашені судимості, що вказує на прокримінальну спрямованість обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст.124 КК України. Підстави до застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання обраховувати з 13.01.2020 року.

Речові докази: штани джинсові, термобілизну зеленого кольору, пару кросівок, поміщені до сейф пакету №7227476 та переданого до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_8 , а у випадку відмови від отримання знищити, светр чорного кольору, поміщений до сейф пакету №7223595 та переданого до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_3 , а у випадку відмови від отримання знищити, паперовий конверт з предметом, схожим на ніж, 6 паперових конвертів з змивами, недопалки цигарок 10 шт., пластикову пляшку "Своя лінія", переданих до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити, кофту темно-зеленого кольору, передану до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути власнику, а у випадку відмови від отримання знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1