Справа № 171/2125/20
1-кп/171/265/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000343 від 07.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 07.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою суду від 13.11.2020 року зазначений обвинувальний акт призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, викликати в судове засідання учасників судового провадження, заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подавши суду відповідне письмове клопотання.
Прокурор в клопотанні посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, один з яких, а саме за ч.3 ст.186 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що наявні достатні докази про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та йому може бути призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких він обвинувачується у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та або суду. Вказав, що у нього немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно корисною працею не зайнятий, на території Апостолівської об`єднаної територіальної громади не має ніякого громадського навантаження. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за корисливі злочини, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей, необхідних для проживання. Вказане свідчить, на думку прокурора, про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі зазначеного, просить суд застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_5 щодо призначення судового розгляду по кримінальному провадженню та призначення до розгляду цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_6 не заперечив.
Вважає, що клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що його підзахисний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважає, оскільки ОСОБА_4 проживає з цивільною дружиною в АДРЕСА_1 , то обвинуваченому можливо обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за його постійним місцем проживання. Просив долучити до матеріалів справи відповідний письмовий доказ. Вказав, що оскільки досудове розслідування завершено, то ризик впливу на потерпілих та свідків, заявлений прокурором є необґрунтованим.
Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо призначення судового розгляду по кримінальному провадженню та призначення до розгляду цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_6 не заперечив.
Щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, підтримуючи повністю думку свого захисника. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів. Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема за ч.3 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, за який передбачено покарання від чотирьох до восьми років позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_4 немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно корисною працею не зайнятий. Обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вищенаведене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та підтверджує те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання його спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.11.2020 року.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування на даний час не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Що стосується доводів захисника, суд за вищенаведених мотивів та враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України, приходить до висновку що вони є необґрунтованими, оскільки захисником не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу на досудовому розслідуванні. Суд приймає до уваги доводи захисника щодо проживання обвинуваченого з цивільною дружиною та наявність місця проживання, проте зазначені захисником доводи та надані на їх підтвердження докази не є достатніми для спростування наявності ризиків для запобігання яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 альтернативну заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає сумі 43 940,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.
Угод у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Апостолівському районному суду Дніпропетровської області.
У підготовчому судовому засіданні інших клопотань від учасників судового провадження не заявлено.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином слід прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням для розгляду у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи думку учасників судового провадження, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 128, 177, 182, 183, 184, 314-316, 325, 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000343 від 07.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, на 14 год. 00 хв., 02 грудня 2020 року.
Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням прийняти для розгляду у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.01.2021 року.
Визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає сумі 43 940, 00 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець, мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, перебуває чи проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання або перебування.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно чи письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1