Справа № 333/3025/20
Пр. №1-кп/333/513/20
ВИРОК
Іменем України
23 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. с. Черкаське Слов`янського району Донецької області, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, навчається в ДНЗ ЗПТКЛ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.03.2020 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на проїжджій частині розташованої біля будинку № 41 по вулиці Польовій у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, наніс один удар кулаком в область потиличної частини потерпілому ОСОБА_9 , внаслідок якого останній втратив рівновагу та впав на землю та наніс не менше 9 ударів ногами та руками в область обличчя та грудної клітини, від яких втратив свідомість, спричинивши відповідно до висновку за результатами проведення судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичних експертиз» ЗОР №365 від 31.01.2020 тілесні ушкодження у виді:
закритого перелому 9-го ребра, який відповідно до висновку судово-медичного експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичних експертиз» ЗОР №365 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості;
закритого переламу кісток носа, рана скроневої ділянки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичних експертиз» ЗОР №365 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
садна правої скроневої ділянки, лівої вушної раковини, лівої виличної ділянки з розповсюдженням на ліву щічну ділянку, на слизових оболонках верхньої і нижньої губ; синці у лівій і правій ділянках очних ямок з крововиливами під білкові оболонки обох очей, в ділянці правої кисті які кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.
Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію злочинного умислу на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись безпорадним станом потерпілого, з метою особистого збагачення, відкрито заволодів курткою чорного кольору, вартість якої 500 гривень 00 копійок, у внутрішній кишені якої знаходились грошові кошти у сумі 1700 гривень 00 копійок, мобільний телефон у корпусі золотистого кольору, вартістю 800 гривень 00 копійок та спортивну кофту чорного кольору фірми «Адідас», вартість якої 300 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 3300 гривень 00 копійок, після чого разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому на зазначену суму.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 та кваліфікує дії останнього: за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем вирішив викрасти майно у потерпілого, завдавши йому удар кулаком в обличчя.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені в установленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду не надходило.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При призначенні міри покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений згідно ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працюючого, відшкодував потерпілому матеріальні збитки, навчається у вищому навчальному закладі, раніше не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інші обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання з іспитовим строком.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідного до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази:

- куртку чорного кольору та спортивну кофту фірми «Adidas», які зберігаються в картонній коробці у камері схову Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути потерпілому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя ОСОБА_1