Справа № 489/1581/17
Номер провадження 1-кп/489/55/20
У Х В А Л А

20 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широколанівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.3, 301 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.3, 263 ч.1 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.03.2019 р. до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою суду від 10.02.2020 р. змінено запобіжний захід та до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ухвалою суду від 31.07.2020 р. змінено на домашній арешт з забороною залишати житло у певний період доби.

Останній раз, ухвалою суду від 25.09.2020 р. вказаний запобіжний захід продовжено до 25.11.2020 р. включно.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Прокурор звернулася із клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом, у зв`язку з тим, що ризик переховування від суду не зменшився та неможливістю завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_8 надіслав клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби.

Суд приходить до такого висновку з урахуванням обставин обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, обставин його переховування від органу досудового розслідування, наявності обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, його репутацію, характеристику, що дає підстави стверджувати про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, також суд враховує наявність у обвинуваченого малолітньої дитини на утриманні, виявлення обвинуваченим бажання працювати, а також стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання, соціальних зв`язків.

При цьому, враховуючи, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаному ризику, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом здійснити неможливо, та прокурором доведено, що обставини існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом на 2 місяці, з забороною залишати житло у певний період доби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_5 на ч.6 ст.181 КПК України безпідставні, оскільки вони стосуються дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування.

Також, з огляду на встановлений ризик, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, тому відхиляє клопотання захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст.314, 315, 316, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 19.00 год. до 06.00 год. наступного дня, на строк 2 місяці, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти прокурора і суд про зміну місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади, у разі наявності, свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну,

у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк закінчення дії ухвали 20.01.2021 р. включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - відмовити.

Судовий розгляд відкладено до 13.01.2021 р. на 14.00 год.

Ухвалу направити на виконання до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, для постановки обвинуваченого на облік, про що негайно повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена через місцевий суд, шляхом подачі в 7-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Головуючий: ОСОБА_1