Справа №636/3160/20
Провадження №1-кп/636/815/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000866 від 01.08.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, такого, що офіційно не працює, маючого на утриманні дитину, 2015 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, 07.05.2020 року до Чугуївського міського суду Харківської області відносно ОСОБА_4 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000023 від 08.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.11.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 обраний раніше строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінальних правопорушень та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник та сам обвинувачений з клопотанням прокурора не погодилися і просили суд обрати обвинуваченому інший, більш м`який запобіжний захід. Захисник посилався на те, що ризики, заявлені прокурором жодним чином не підтверджені, а є лише припущенням сторони обвинувачення, крім того ОСОБА_4 має постійне місце проживання, мешкає разом з батьками, братом та на його утриманні є малолітня донька, 2015 року народження. Крім того ОСОБА_4 до 2017 року мав другу групу інвалідності, має хворобу, пов`язану з наслідками ДТП, дійсно офіційно не працює, але його майновий стан задовільний, він систематично підробляє.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 03.08.2020 року відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім за клопотанням прокурора був продовжений, останній раз ухвалою суду від 25.09.2020 року до 23.11.2020 року включно.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років та яке згідно статті 12 цього Кодексу кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Таким чином із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження зазначених ризиків свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; його репутацію; вік та стан здоров`я; майновий стан; наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення за ст. 186 ч. 1 КК України; наявність на утриманні доньки, 2015 року народження; той факт, що обвинувачений зареєстрований та фактично мешкає за однією адресою, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього клопотання.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно. При цьому суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1 та п. 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, суд при постановленні цієї ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати йому розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 55, 177, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 задовольнити та застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вважати продовженим на строк 60 днів, тобто по 14.01.2021 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуюча суддя ОСОБА_1