Справа № 683/2802/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який не працює, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 15 липня 2019року близько 20 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-03 «Житомир- Чернівці» у межах м. Старокостянтинів Хмельницької області вул. 1-го Травня,в напрямку м. Хмельницький по правій смузі руху із швидкістю не менше 67,4 км/год., діючи легковажно, продовжив своїми діями грубо порушувати вимоги п.п. 12,4, 2.3 (б), 14.2 (в), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила), проявив неуважність, перед початком обгону не переконався, що смугазустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, розпочав у невстановленому місці маневр обгону автомобіля «Nissan Navara» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався в попутному напрямку із швидкістю біля 40 км/год., на 138 км + 850 м автодороги Н-03, перетнувши суцільну лінію 1.1. Правил, яка поділяє проїзну частину на смуги руху, виїхав на зустрічну смугу руху, продовживши по ній рух, при цьому маючи можливість своєчасно повернутися на свою смугу руху.
В цей час по зустрічній смузі, в напрямку до центра м. Старокостянтинів рухався автомобіль «Audi A4», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , за яким у попутному напрямку рухався в межах цієї ж смуги, інший невстановлений досудовим розслідування легковий автомобіль.
З метою запобігання лобового зіткнення із вказаними транспортним засобами, про те порушуючи вимоги п. 10.1, 12.1 Правил, ОСОБА_7 перед початком зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, різко змінив свій напрямок руху праворуч, при цьому не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, як наслідок втратив контроль над керуванням автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , допустив його виїзд за межі правої смуги руху відносно напрямку до м. Хмельницького, де автомобіль здійснив наїзд на праві бордюрні камені, внаслідок великої швидкості продовжив рух далі на праве узбіччя де на 138 км + 890 м автодороги Н-03 здійснив наїзд правою стороною на стовбур дерева та зупинився.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який сидів на передньому пасажирському сидінніотримав тілесні ушкодження, а саме: політравма: внутрішньочерепна травма, субарахноїдальний крововилив в ділянці основи мозочка, закрита травма грудної клітки, непрямі переломи 2,3,4,5,6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 3,4,5,6,7,8 ребер справа по внутрішньо-лопатковій лінії, ушкодження нижньої долі правої легені по задній поверхні, гемотораксу (в плевральних порожнинах - в лівій 600 мл, в правій - 500 мл рідкої темно-червоної крові), забій органів межистіння, переломо-вивих хребта між 6 і 7 шийними хребцями з крововиливом в спинний мозок, закрита травма органів черевної порожнини, ушкодження по нижній поверхні правої долі печінки, гемоперитоніуму (в черевній порожнині відмічається до 100 мл. рідкої крові та згустків), закритий поперечний перелом лівого плеча в середній третині зі зміщенням уламків, закритий вколочений перелом правого стегна на межі нижньої та середньої третин зі зміщенням уламків, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Причиною вищевказаної ДТП стало порушення водієм ОСОБА_7 пунктів 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.4, 14.2 (в), п.1.1 (горизонтальна розмітка) Правил дорожнього руху, якими передбачено:

- п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу i не вiдволiкатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
- п.14.2 - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;
-горизонтальна розмітка 1.1 вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущені водієм ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_4 .

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні свою вину визнав повністю, та показав, що 15 липня 2019 року після 20 години на автомобілі «Renault Laguna» рухався із швидкістю 60-70 км/год. по вул. 1-го Травня м.Старокостянтинів в напрямку м.Хмельницький. На передньому сидінні автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_4 . Попереду рухався з невеликою швидкістю автомобіль, він його обігнав, однак на зустріч швидко рухався чорний позашляховик, і він, щоб уникнути зіткнення різко вивернув кермо вправо, однак зачепив бордюри і його автомобіль врізався в дерево. Обвинувачений вказав, що в той день алкогольних напоїв він не вживав.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що очевидцем ДТП, у якому постраждав її син ОСОБА_4 , вона не була, а дізналася про подію від молодшого сина. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, при цьому не заперечує, що в рахунок відшкодування матеріальної шкоди отримала від ОСОБА_7 25000 грн.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні показала, що 15 липня 2019 року її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сиділи в кафе, де вона працює барменом. До них весь час підсідали їхні знайомі та вони про щось розмовляли. Вона носила їм за столик квас і пиво, хто що пив вона не бачила. Потім ОСОБА_7 пропросив її чоловіка поїхати з ним в м.Хмельницький по справах, і вони вийшли з бару. Хто сідав за кермо вона не бачила. Біля 20 години вона зателефонувала на мобільний телефон чоловіка, однак їй відповів працівник поліції і повідомив, що той знаходиться в лікарні. Коли вона приїхала в лікарню, лікар сказав їй, що чоловік помер. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, при цьому не заперечує, що в ході судового розгляду справи отримала від ОСОБА_7 40000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Вина ОСОБА_7 у вичинені інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Місце зіткнення, розташування транспортного засобу після зіткнення, а також дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 липня 2019 року, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу. Так, за даними цього протоколу наїзд автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , відбулося на вул. 1-го Травня м. Старокостянтинів, напроти господарства №30Б. Погодні умови сутінки, дорожнє покриття асфальтобетон, стан покриття сухе, місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах». Після наїзду автомобіль «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 ,знаходиться на правому узбіччі відносно напрямку проведення огляду, передньою частиною до м. Хмельницький, біля стовбура дерева.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , № 10.2-0273:19 від 30 вересня 2019 року:

1. На момент огляду рульове курування, ходова частина та робоча гальмова система перебували в несправному стані.

2.Несправності рульового керування полягають у пошкодженні патрубків гідроприводу і як наслідок відсутність (витікання) робочої рідини в компенсаційному бачку гідропідсилювача рульового керування, деформації лівої рульової тяги рульового керування носять аварійний характер та їх винекнення пов`язується з дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції автомобіля в момент ДТП.

Несправності ходової частини полягають у пошкодженнях і зміщеннях вузлів та деталей ходової частини, носять аварійний характер та пов`язується із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції транспортного засобу в момент розвитку ДТП.

Несправність робочої гальмової системи полягає у пошкодженні трубопроводу заднього правого колеса, носить аварійний характер та пов`язується із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції транспортного засобу в момент розвитку ДТП.

Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не виявлено.

Згідно висновку інженерно-технічної експертизи №10.1-0326:19 від 27 вересня 2019 року :

в умовах даної пригоди мінімальна швидкість руху автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , за умови, що до моменту ДТП перебував у технічно-справному стані, яка відповідає сліду гальмування загальною довжиною 24,25 м, залишеного на ділянках з різними коефіцієнтами зщеплення, а саме 12,2 м на асфальтобетонному покритті та 12.25 м на трав`яному покритті, складає не менше 62,1-67,4 км/год.;
в заданій дорожній обстановці при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, 12.1 та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього раху України;
при заданих обставинах пригоди та вихідних даних, в умовах технічно справного автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , а також в умовах відсутності причин втрати керованості над транспортним засобом незалежно від дій водія ОСОБА_7 , останній, виконуючи вимови п. 10.1, 12.1, 12.4 та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього раху України, не був позбавлений можливості уникнути скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: викопіюванням ділянки автомобільної дороги державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 138+500 до км 139+500 з проекту організації дорожнього руху в межах м. Старокостянтинів; протоколом огляду автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , від 16.07.2019 року та фото таблицями до даного протоколу; свідоцтвом НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, згідно якогоданий автомобіль належить SIWIECKI KRZYSZTOF, громадянину Республіки Польща; даними протоколу слідчого експерименту від 12 версеня 2019 року за участі свідка ОСОБА_9 .

Факт заподіяння смерті ОСОБА_4 внаслідок ДТП підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи №56 від 27 серпня 2019 року, згідно якого смерть ОСОБА_4 настала від політравми, яка виразилась внутрішньочерепною травмою, субарахноїдальним крововиливом в ділянці основи мозочка, закритою травмою грудної клітки з множинними переломами ребер, забоєм органів межистіння, ушкодженням правої легені, закритою травмою живота з ушкодженням печінки, переломо-вивихом хребта між 6 і 7 шийними хребцями.
Згідно з даними цього ж висновку, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження:
-політравма: внутрішньочерепна травма, субарахноїдальний крововилив в ділянці основи мозочка, закрита травма грудної клітки, непрямі переломи 2,3,4,5,6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 3,4,5,6,7,8 ребер справа по внутрішньо-лопатковій лінії, ушкодження нижньої долі правої легені по задній поверхні, гемотораксу (в плевральних порожнинах - в лівій 600 мл, в правій - 500 мл рідкої темно-червоної крові), забій органів межистіння, переломо-вивих хребта між 6 і 7 шийними хребцями з крововиливом в спинний мозок, закрита травма органів черевної порожнини, ушкодження по нижній поверхні правої долі печінки, гемоперитоніуму (в черевній порожнині відмічається до 100 мл. рідкої крові та згустків), закритий поперечний перелом лівого плеча в середній третині зі зміщенням уламків, закритий вколочений перелом правого стегна на межі нижньої та середньої третин зі зміщенням уламків, які виникли незадовго до моменту настання смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень;
-забійні рани в тім`яній ділянці голови посередині, дещо зліва, по тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 3,4 пальців, в лобній ділянці голови зліва, з садном навколо, які виникли незадовго до моменту настання смерті, в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- садна в міжбрівній ділянці посередині, в лобній ділянці голови справа, в ділянці спинки носа посередині, по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, по передній поверхні правої гомілки на межі верхньої та середньої третини; крововиливи по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча в середній та нижній третинах, по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна на всьому протязі, по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, які виникли незадовго до моменту настання смерті, в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії ударів, тертя тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверохнею, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, їм подібні предмети, що могло мати місце при ДТП зіткнення легкового автомобіля з деревом, де ОСОБА_4 міг знаходитись в якості пассажира на передньому пасажирському сидінні легкового автомобіля.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 1359 від 23 липня 2019 року у крові ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 0,93%.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 25 вересня 2019 року, ОСОБА_7 виявляє органічний емоційно-лабільний розлад внаслідок перенесеної ЧМТ, виявляв такий і на момент вчинення інкримінованого йому правопорушення, а також міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на час проведення експертизи та на період інкримінованого йому злочину.

Таким чином, усі досліджені судом докази вказують на винність ОСОБА_7 у порушенні Правил дорожнього руху України, зокрема пунктів 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.4, 14.2 (в), п.1.1 (горизонтальна розмітка), в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої спричинено смерть ОСОБА_4 .

Разом з тим із обвинувачення слід виключити посилання на порушення ОСОБА_7 п.2.1(а) Правил дорожнього руху України, який передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категірії, оскільки в даному випадку таке порушення не перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Крім того, ОСОБА_7 ставиться у вину перебування в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого порушення п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

На підтвердження даної обставини, стороною обвинувачення надано та досліджено судом:

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем Старокостянтинівської ЦРЛ 15 липня 2019 року о 21 год. 30 хв.;

постанову прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_11 про відбірання біологічних зразків від 15 липня 2019 року;

висновок судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 №1376 від 29 липня 2019 року;

висновок судово-імунологічної експертизи №168 від 23 липня 2019 року.

Однак судом, враховуючи клопотання строни захисту від 28 липня 2020 року, зазначені докази визнаються недопустимими в порядку ст. 89 КПК України, враховуючи наступне.

Ч.3 ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення зроблено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами (п.19). У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевірити, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому Кодексом.
Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.
Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно приписів ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень ( п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України). Тобто здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема в рішенні у справі "Балицький проти України", зазначив, що коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості по кримінальному провадженні №0000189 внесені до ЄРДР 15 липня 2019 року о 22:14:10, постанова про призначення групи прокурорів винесена заступником прокурора Хмельницької області 16 липня 2019 року. Згідно даної постанови до складу групи прокурорів увійшов прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_11 , яким за день до того - 15 липня 2019 року винесена постанова про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_7 , отже ця постанова є недопустимим доказом, а відібрання зразків крові виконане з істотним порушенням кримінального процесуального закону, що виключає використання результатів як доказів у кримінальному провадженні, і що в свою чергу призводить до недопустимості висновків експертиз №1376 від 29 липня 2019 року та №168 від 23 липня 2019 року, зроблених на підставі вивчення таких зразків.

Згідно ч. 3 ст. 372 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Частинами 2 та 3 статті 214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем Старокостянтинівської ЦРЛ до внесення відомостей у ЄРДР, тому суд також не бере його до уваги як недопустимий доказ.

Інших належних та допустимих доказів того, що злочин ОСОБА_7 вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння стороною обвинувачення не надано, не здобуто їх і під час судового розгляду справи.

Більш того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що 15 липня 2019 року біля 19 години спілкувався із обвинуваченим, будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 не було.

З цих же підстав суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно частково відшкодував завдані злочином збитки, що пом`якшує його покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, а також вкрай незадовільний стан його здоров`я, зумовлений черепно-мозковою травмою післятравматична енцефалопатія ІІ з лікворним гіпертензивним та цефалічним синдромом, цукровий діабет ІІ типу.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину, який після вчиненого публічно просив вибачення у потерпілих та частково відшкодував завдану їм матеріальну та моральну шкоду, що, на думку суду, вказує на його щире каяття, повне усвідомлення вчиненого та обсягу завданої шкоди.

Також судом враховується думки потерпілих ОСОБА_4 , яка просила призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі та ОСОБА_5 яка при призначенні покарання покладається на думку суду.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче нижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не вказаного в санкції статті за цей злочин.

Тому, враховуючи обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила не позбавляти його волі, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст.69 КК України та призначити основне покарання нижче нижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, враховуючи наслідки, які настали в результаті скоєного обвинуваченим злочину смерть людини, останньому слід призначити також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 (Т.1 а.с.21), ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 (Т.1 а.с.49) суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з 16 вересня 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 16 вересня 2009 року (Т.2 а.с.55). У період шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 2 квітня 1982 року (Т.1 а.с.23).

15 липня 2019 року з вини водія ОСОБА_7 , який керував автомобілем «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_4 загинув.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а

також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілим, суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, загинув ОСОБА_4 , а потерпілі втратили рідну людину, через що зазнали сильних душевних страждань та переживань, змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП, повернути до життя їх батька, чоловіка та сина.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілих, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі по 200000 грн на кожного із потерпілих та такі ж суми на кожну дитину.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_7 добровільно сплатив на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_4 40000 грн, тому ці кошти суд зараховує в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Разом з тим, малолітні ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які втратила годувальника, мають також право на відшкодування шкоди відповідно до ст.1200 ЦК України, у відповідності до ч.1 цієї статті, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується, зокрема дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.
Згідно ч.2 та ч.3 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Отже, розмір шкоди у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст.1200 ЦК України вираховується наступним чином: середньомісячна заробітна плата (згідно статистичних даних Міністерства фінансів) по Хмельницькій області станом на липень 2019 року складала 9069 гривень. З врахуванням кількості членів сім`ї ОСОБА_4 на кожного члена сім`ї припадає 1813 гривень (9069 : 5 = 1813 гривень).

Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Отже, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах трьох малолітніх синів слід стягувати на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн на кожну дитину щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення кожною дитиною вісімнадцяти років.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в сумі 3611,23 грн в силу ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши йому основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16 липня 2019 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 200 000 грн моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 160 000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 200000 грн моральної шкоди.

Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 200000 грн моральної шкоди.

Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_14 200000 грн моральної шкоди.

Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_14 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3611 грн 23 коп. процесуальних витрат за проведені експертизи.

Застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2019 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, скасувати.

Застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2019 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучені із салона автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 подушку безпеки з рульового колеса, подушку безпеки з передньої панелі напроти переднього пасажирського сидіння, скасувати.

Речові докази:
- автомобіль «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області та вилучені із салона автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 подушку безпеки з рульового колеса, подушку безпеки з передньої панелі напроти переднього пасажирського сидіння, важель перемикання швидкостей, внутрішня ручка відмикання водійських дверей, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області - повернути ОСОБА_7 ;
- марлеві тампони із змивами зразків крові, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення а, особою, яка тримається під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: