Справа № 463/8003/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1104/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційної скаргиОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18 вересня 2020 року про відмову у задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 серпня 2020 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

05 жовтня 2020 року суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлено собі відвід у даному провадженні з тих мотивів, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей за її заявою від 19 серпня 2020 року стосується судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 .

Окрім цього, 05 жовтня 2020 року ОСОБА_6 подала заяву, в якій така, покликаючись на те, що справа стосується судді ОСОБА_7 , яка працює суддею у Львівському апеляційному суді, з метою унеможливлення впливу останньої на суддів визначеної колегії та запобігання корупції серед суддів, просить звернутися до голови Верховного Суду із поданням про визначення іншого апеляційного суду для розгляду її апеляційної скарги.

Судове засідання проводиться у відсутності ОСОБА_6 та прокурора, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали судового провадження та зави суддів про самовідвід, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Хоч наведена вищеобставина прямо не відноситься до обставин, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді, разом з тим, з метою уникнення в учасників провадження побоювання в об`єктивності та неупередженості суддів, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне задоволити заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про їх відвід.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від участі у розгляді судового провадження №463/8003/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18 вересня 2020 року про відмову у задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4