Справа № 577/3819/20
Провадження № 1-кп/577/137/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника цивільного позивача ОСОБА_9

цивільного відповідача ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000803 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Буринського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_12 », одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.08.2020 близько 14 год. 15 хв., ОСОБА_4 , керуючи автобусом «Богдан А-069.21» державний номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом №16 «Житловий Масив - вулиця Гастело», перевозячи пасажирів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , рухався з відчиненими дверцятами з боку вул. Вирівська в м. Конотопі по вул. Будівельників, в бік кінцевої зупинки «вул. Будівельників». ОСОБА_4 , керуючи вказаним транспортним засобом, у порушення вимог п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), рухаючись по проїзній частині вулиці Будівельників, на якій відсутній поперечний ухил дороги, проявив неуважність, не контролював дорожню обстановку, відволікся від керуванням транспортним засобом, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з зустрічним автомобілем «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , що рухався прямолінійно по вул. Будівельників. Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «TOYOTA Land Cruiser Prado» ОСОБА_6 та пасажир автобусу ОСОБА_14 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 383 від 15.09.2020 року у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення мали місце садно лівого передпліччя. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 69 з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року з діагнозом: закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням, садно лівого передпліччя. Згідно заключення рентгенолога: визначається поперечний перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням на весь поперечник та заходженням уламків на 25 мм. По ступеню важкості садно згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» (далі Правила), відноситься до легких тілесних ушкоджень. Перелом лівої ключиці не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно з Правилами відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №416 від 21.09.2020 року у ОСОБА_14 на час госпіталізації у відділення мали місце біль в ділянці грудного відділу хребта. Знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 69 з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року з діагнозом: закритий перелом остистих відростків Д 111-ДУ1, ЗЧМТ, струс головного мозку. По ступеню важкості ЗЧМТ, струс головного мозку згідно Правилами відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом остистих відростків грудного відділу хребта (Д 111-У1) не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно з Правилами відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №19/119/9/1-335е від 21.09.2020 року, ОСОБА_4 , керуючи автобусом «Богдан А-069.21» державний номерний знак НОМЕР_1 , у даній дорожній ситуації повинен був діяти згідно з вимогами п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, і введені в дію з 01.01.2002, а саме:

1) п. 2.3 «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

2) п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій автобуса мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. Допущене ОСОБА_4 порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив, що 10 серпня 2020 близько 14:00 год., керуючи автобусом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом №16 «Житловий Масив - вулиця Гастело», перевозячи пасажирів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , рухався з відчиненими дверцятами з боку вул. Вирівська в м. Конотопі по вул. Будівельників, в бік кінцевої зупинки «вул. Будівельників». Керував вказаним транспортним засобом зі швидкістю 30 км/год. Відчув, що двигун автобуса перестав працювати, намагався його завести та відволікся від керуванням, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем «TOYOTA Land Cruiser Prado» під керуванням ОСОБА_6 , що рухався на зустрічній смузі прямолінійно по вул. Будівельників. Майнову шкоду потерпілій ОСОБА_14 відшкодував в повному обсязі. Також поштовим зв`язком переказав 3000 грн., в рахунок відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_6 , але останній відмовився вказані кошти отримувати і вони повернулися. Щиро розкаюється у вчиненому. Позов, щодо витрат на стаціонарне лікування потерпілих на загальну суму 6323,04 грн. визнає в повному обсязі.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, його вина доводиться слідуючими доказами:

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що 10 серпня 2020 року близько 14:15 год. він рухався на автомобілі «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Будівельників в м. Конотоп зі швидкістю не більше 50 км/год в сторону магазину АТБ та навпроти гуртожитку арматурного заводу сталося зіткнення з автобусом «Богдан», який рухався зі швидкість не менше 50 км/год під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , який різко ( близько за 5 м. до нього) виїхав на смугу зустрічного руху, де він рухався, та в момент зіткнення дивився в праву сторону. Обвинувачений ОСОБА_4 жодних дій на запобігання зіткнення не вчиняв. Він намагався уникнути зіткнення шляхом повороту руля автомобіля в праву сторону, але наїхав на бордюр і його автомобіль кинуло на землю, де проходили труби газопостачання та опалення. В результаті зіткнення відбулося пошкодження автомобіля, зпрацювали подушки безпеки, а він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ключиці зі зміщенням. Обвинувачений ОСОБА_4 пересилав йому кошти в сумі 3000 грн., але він відмовився їх отримувати. Цивільні позови просить задовольнити. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що 10 серпня 2020 року на зупинці колієпровод вона сіла в маршрутний автобус №16 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , за сидіння водія, щоб доїхати додому на вул. Будівельників в м. Конотоп. Коли вони доїхали до зупинки, яка знаходиться напроти магазину АТБ по вул. Будівельників з автобусу вийшли пасажири, а вона залишилася, щоб доїхати до кінцевої зупинки, але при цьому двері маршрутки були відчинені. Через деякий час маршрутка виїхала на зустрічну смугу руху і зіткнулася з автомобілем під керуванням потерпілого ОСОБА_6 . Під час зіткнення її викинуло на проїзну частину де вона знаходилася в непритомному стані. Після ДТП її стан здоров`я погіршився, не може навантажувати себе, робити домашні справи. Цивільний позов до ФОП ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди підтримує в повному обсязі. Моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить не позбавляти ОСОБА_4 волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 10 серпня 2020 року близько 14:00 год. на зупинці по пр. Миру в м. Конотоп вона сіла в маршрутний автобус №16 марки «Богдан» жовтого кольору під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , щоб доїхати до району Житловий масив. Коли вони повернули на вул. Будівельників, в автобусі залишилися вона, потерпіла ОСОБА_14 та незнайома жінка. Навпроти гуртожитку арматурного заводу, маршрутний автобус зіткнувся з автомобілем під керуванням потерпілого ОСОБА_6 на зустрічній смузі руху. В результаті аварії потерпіла ОСОБА_14 випала з автобусу оскільки були відкриті двері, а вона отримала тілесні ушкодження голови та ніг. Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їй 800 грн.

Цивільний відповідач ОСОБА_10 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 працював водієм з 03 серпня 2020 року на підставі трудової угоди на маршрутному автобусі №16. Автомобіль «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 належить йому на праві користування, а власницею є ОСОБА_16 .

Письмовими доказами, а саме:

З протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фототаблицею до нього вбачається, що по Будівельників в м. Конотоп 10.08.2020 року сталося ДТП, а саме зіткнення транспортних засобів, а саме автобуса «Богдан А-069.21» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.189-195 т.1).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 27.08.2020 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 розповів і показав, що 10.08.2020 року після 14 години рухався на автомобілі «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номер НОМЕР_2 , по вул. Будівельників в бік вул. Вирівська з швидкістю 50 км/год. Рухався по своїй смузі руху та побачив, що в зустрічному напрямку по своїй смузі рухається автобус «Богдан» зі швидкістю 50-70 км/год, а потім за декілька метрів водій автобусу змінив напрямок руху на смугу, в якій рухався автомобіль під його керуванням. Останній звернув напрямок руху правіше, на своє узбіччя, але водій автобусу на проїзну частину дороги взагалі не дивився, голова була повернута праворуч, не гальмував і допустив зіткнення з автомобілем (а.с.196-199 т.1).

Висновком експерта №19/119/9/1-313е від 14.09.2020 року та фототаблицею до нього встановлено, що на період проведення експертного огляду автомобіля «TOYOTA Land Cruiser Prado» д.н. НОМЕР_3 встановлено: робоча гальмівна система знаходиться у непрацездатному стані внаслідок роз`єднання штуцерів розширювального бачка і головного гальмівного циліндра, руйнуванні гальмівного диску і деформації захисного кожуха гальмівного диску лівого переднього колеса; система рульового керування знаходиться в працездатному стані. Технічних несправностей рульового керування методами, що зазначені в дослідній частині, виявлено не було; ходова частина знаходиться у непрацездатному стані внаслідок деформації верхнього важеля лівої передньої підвіски, розлому диску та крізних пошкоджень шини лівого переднього колеса, відсутності тиску в шині правого заднього колеса. Виявлені несправності ходової частини та робочої гальмівної системи носять аварійний характер утворення, що визначає час їх виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.201-209 т.1).

Висновком експерта №19/119/9/1-327е від 16.09.2020 року та фототаблицею до нього встановлено, що на період проведення експертного огляду автобусу «Богдан А-069.21» д. н. НОМЕР_1 встановлено: робоча гальмівна система знаходиться у працездатному стані. Технічних несправностей робочої гальмівної системи методами, що зазначені в дослідній частині, виявлено не було; система рульового керування знаходиться в працездатному стані. Технічних несправностей рульового керування методами, що зазначені в дослідній частині, виявлено не було; ходова частина знаходиться у непрацездатному стані внаслідок установки стрем`янок правої передньої ресори зі зварювальними швами, а також руйнуванням стрем`янок лівої передньої ресори. Виявлена несправність ходової частини у вигляді установки стрем`янок правої передньої ресори зі зварювальними швами, виникла в процесі ремонту і експлуатації автобуса, що визначає час її виникнення до дорожньо- транспортної пригоди. Виявлена несправність ходової частини у вигляді розлому стрем`янок лівої передньої ресори носить аварійний характер утворення, що визначає час виникнення її під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.210-217 т.1).

Висновком експерта №19/119/9/1-323е від 10.09.2020 року та фототаблицею до нього встановлено, що в момент первинного контакту автобус «Богдан А-069.21» д.н. НОМЕР_1 контактував переднім лівим кутом з боковим переднім лівим кутом автомобіля «TOYOTA Land Cruiser Prado» д.н. НОМЕР_3 . (а.с.220-224 т.1).

Висновком експерта №383 від 15.09.2020 року у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення мали місце садно лівого передпліччя. Знаходився на стац. лікуванні у КНП КМР «КЦРЛ» відділення 69 з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року з діагнозом : закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням. Садно лівого передпліччя. Згідно заключеня рентгенолога: визначається поперечний перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням на весь поперечник та заходженням уламків на 25 мм. По ступеню тяжкості садно згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. Перелом лівої ключиці не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с.225-227 т.1).

Згідно висновку експерта №416 від 21.09.2020 року у ОСОБА_17 на час госпіталізації у відділення мали місце: біль в ділянці грудного відділу хребта. Знаходилась на стац.лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 69 з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року з діагнозом: закритий перелом остистих відростків Д 111 -Д У1. ЗЧМТ Струс головного мозку. Перелом підтверджено КТ обстеженням. По ступеню тяжкості ЗЧМТ Струс головного мозку згідно правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом остистих відростків грудного відділу хребта (Д 111-У 1) не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, що згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дані хімічного дослідження крові в медичній картці відсутні. (а.с.228-230 т.1).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 25.09.2020 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 розповів і показав, що 10.08.2020 року після 14 години рухався на автобусі «Богдан» по вул Будівельників з боку вул. Вирівська зі швидкістю 30 км/год. в бік кінцевої зупинки. В автобусі знаходилось 2-3 пасажири. Рухався по своїй смузі руху та побачив, що в зустрічному напрямку рухається автомобіль «Тойота» з швидкістю 80 км/год., який рухався також по своїй смузі. З правої сторони по ходу руху автобусу виїжджав автомобіль і тому він змінив напрямок руху трохи лівіше, ближче до умовно осьової лінії (до середини дороги). Під час руху побачив, що на панелі приборів загорілась лампочка, тобто двигун перестав працювати, оскільки він пустив автобус накатом ( з виключеною передачею ) і він намагався завести двигун. В цей час автобус став зміщуватися ліворуч, на зустрічну смугу руху і він застосував гальмування, яке було не ефективне. Сталося зіткнення з зустрічним автомобілем « Тойота», водій якого гальмування не застосовував (а.с.231-236 т.1).

Висновком експерта №19/119/9/1-335е від 21.09.2020 року встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Тойота» повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автобуса «Богдан» повинен був діяти згідно вимог пунктів 2.3(6), 12.1 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Тойота» не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. Водій автобуса «Богдан» мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Тойота» невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Якщо водій автомобіля «Тойота» рухався зі швидкістю 80 км/год, в діях водія вбачається невідповідність вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, яка не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автобуса «Богдан» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3(6), 12.1, 31.1 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.239-244 т.1).

Висновком експерта №19/119/9/1-373е від 29.09.2020 року встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Тойота» повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автобуса «Богдан» повинен був діяти згідно вимог пунктів 2.3(6), 12.1 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Тойота» не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. Водій автобуса «Богдан» мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Тойота» невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Якщо водій автомобіля «Тойота» рухався зі швидкістю 80 км/год, в діях водія вбачається невідповідність вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, яка не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автобуса «Богдан» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3(6), 12.1, 31.1 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Виявлена технічна несправність автобуса «Богдан» у вигляді установки стрем`янки правої передньої ресори зі зварювальними швами, не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події, оскільки ніяк не впливала на розвиток дорожньо-транспортної події. За вказаних у даному запитанні умов, в діях водія автомобіля «Тойота» вбачається невідповідність вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, яка не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За вказаних у даному запитанні умов, в діях водія автомобіля «Тойота» невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. За вказаних у даному запитанні умов, в діях водія автомобіля «Тойота» невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди, не вбачається (а.с.247-253 т.1).

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено доводять винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Вище наведені докази винуватості обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілими.

Проаналізувавши показання допитаних безпосередньо у суді обвинуваченого, потерпілих, свідка та врахувавши позицію обвинуваченого, потерпілих, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена в повному обсязі.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_14 завдані матеріальні збитки.

Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ Центр пробації в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покласти на нього обов`язок, передбачений ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.134-135 т.1).

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини та те, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 було завдано шкоду здоров`ю потерпілим, що кваліфікується середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі.

Але, в той же час, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи характер вчинених ним дій та дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставин справи, висновок органу пробації, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки, добровільно повністю відшкодовано потерпілій ОСОБА_14 завдані матеріальні збитки та намагався частково відшкодувати збитки потерпілому ОСОБА_6 , думку потерпілої ОСОБА_14 , яка моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та просила суд не позбавляти ОСОБА_4 волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами, думку потерпілого ОСОБА_6 , який при обранні міри покарання покладається на думку суду, суд приходить до висновку про можливість перевиховання та виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.

Вирішуючи питання цивільних позовів: про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_6 з моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 50 000 грн., та з ФОП ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 956 980 грн., моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., вартість незалежної оцінки майна у розмірі 7 500 грн. та вартість правничої допомоги, що складає 150 000 грн.; про стягнення на користь потерпілої ОСОБА_14 з ФОП ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 80000 грн. суд виходить із такого.

В судовому засіданні ФОП ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 , кожен окремо, пояснили, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_14 визнають частково, а саме в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 956 980 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а потерпілій ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Щодо стягнення вартості незалежної оцінки майна у розмірі 7 500 грн. та вартості правничої допомоги, що складає 150 000 грн. заперечують, оскільки вартість незалежної оцінки майна не підтверджена документально, а вартість правничої допомоги завищена, не відповідає розміру наданих послу та враховуючи майновий стан ОСОБА_10 є непомірною.

Цивільний відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України проти позову потерпілого ОСОБА_6 заперечує з обставин викладених у відзиві (а.с.145-148 т.1).

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що 10.08.2020 року на вул. Будівельників, 12 у м. Конотоп відбулася дорожньо- транспортна пригода за участі ОСОБА_6 який рухався на автомобілі «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» державний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , останній у момент ДТП керував автобусом «Богдан А-069.21» державний номер НОМЕР_2 , здійснюючи перевезення пасажирів маршрутом № 16 (вул. Гастело -Жилмасив (вул. Будівельників) у м. Конотоп. В результаті ДТП потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а автомобіль останнього технічні пошкодження.

Відповідно до інформації, наданої Державною службою України з безпеки на транспорті № 7614/03/15-20 від 24.09.2020 року встановлено, що наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2020 № 306 утворена Комісія для проведення технічного розслідування обставин та причин дорожньо-транспортної пригоди, за результатами роботи якої складено «Акт технічного розслідування дорожньо-транспортної пригоди на автомобільному транспорті, що сталася 10.08.2020 року близько 14 год. 15 хв. в м. Конотоп на вул. Будівельників» від 09.09.2020 року. З копії Акта встановлено, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_10 на підставі трудового договору від 03.08.2020 року.

Також, ФОП ОСОБА_10 обслуговує маршрут АДРЕСА_2 на підставі паспорту автобусного маршруту та договору про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування від 06.11.2018 року.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 10.08.2020 року, перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_10 та працював водієм, що підтверджується трудовим договором від 03.08.2020 року, укладеним між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_10 . Автобус «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_16 та передано ФОП ОСОБА_10 у користування на підставі договору оренди транспортного засобу. Згідно інформації власника, ФОП ОСОБА_16 , 14.08.2020 року автобус «Богдан» виключений з реєстру, як засіб провадження господарської діяльності. Проте, станом на день виникнення ДТП транспортний засіб використовувався ФОП ОСОБА_10 у своїй господарській діяльності.

Автобус «Богдан» не забезпечений обов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) на території України з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно правового змісту статті 28 Закону до шкоди заподіяної в результаті дорожньо -транспортної пригоди майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Підпунктом а пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно п. п. 9.1, 9.2 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Згідно частини 1 статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в порядку регресу, зазначивши таке.

Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника (аналогічні висновки містяться у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 09 січня 2019 року)

Як вже зазначалося вище, ДТП за участі ОСОБА_4 , відповідно до його показань та матеріалів КП № 0000803, сталося під час здійснення обвинуваченим своїх трудових обов`язків, як водія на маршруті № НОМЕР_4 , який обслуговується ФОП ОСОБА_10 .

Відповідальність за завдання шкоди може бути покладена на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частина 3 статті 1187 ЦК України).

Потерпілий ОСОБА_6 , на підставі Договору № 06/10-20-06-Но від 06.10.2020 року замовив проведення незалежної оцінки майна. Об`єктом оцінки є колісний транспортний засіб - легковий автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Оцінку проведено ТОВ «Агенція консалтингових послуг», оцінювач ОСОБА_18 , свідоцтво ФДМУ серія МФ № 3385 від 26.05.2005 року, посвідчення про підвищення кваліфікації серія НОМЕР_5 від 21.11.2018, стаж 15 років. За результатами проведеної незалежної оцінки майна складено Звіт про незалежну оцінку майна. Відповідно до Звіту вартість матеріальної шкоди завданої ДТП становить 1006 980 грн.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З урахуванням наведених норм матеріального права та враховуючи встановлені судом обставини про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 і така шкода спричинена з вини обвинуваченого ОСОБА_4 , під час виконання своїх трудових обов`язків, як водія на маршруті № НОМЕР_4 , який обслуговується ФОП ОСОБА_10 та автобус «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 не забезпечений обов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то обов`язок відшкодування завданої шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля «Тойота» д.н. НОМЕР_2 згідно чинного законодавства покладається на ФОП ОСОБА_15 та МТСБУ.

Зважаючи на документальне підтвердження вартості матеріальної шкоди завданої ДТП, яка підтверджується відповідним звітом про незалежну оцінку майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача (потерпілого) ОСОБА_6 шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля «Тойота» д.н. НОМЕР_2 необхідно задовольнити та стягнути на користь останнього з МТСБУ 50 000 грн. та з ФОП ОСОБА_10 , як роботодавця, 956 980 грн.

Що ж стосується цивільних позовів в частині стягнення з ФОП ОСОБА_10 на користь потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_14 моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 04 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позивачам (потерпілим) ОСОБА_14 та ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, потерпілому ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із знищенням його автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки автомобіль не підлягає відновленню.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілих, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнали потерпілі, ступінь вини завдавача шкоди і майновий стан цивільного відповідача, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 40 000 грн., а ОСОБА_14 моральну шкоду 30 000 грн.

Вищевказані обставини встановлені в ході розгляду цивільних позовів підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_6 вартість незалежної оцінки майна у розмірі 7 500 грн. не підлягає задоволенню, оскільки вказані витрати документально не підтверджені останнім.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_6 витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд констатує також те, що судові витрати на професійну правову допомогу на суму 150 000 грн. заперечуються цивільним відповідачем з підстав їх необґрунтованості та є завищеними.

В обгрунтування заявлених вимог про стягнення з цивільного відповідача ФОП ОСОБА_10 понесених потерпілим ОСОБА_6 витрат на правничу допомогу, адвокатом надано Акти приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг), Ордер про надання правничої (правової) допомоги, рахунки на оплату, квитанцію та меморіальні ордери на загальну суму 150000 грн.

Виходячи із наданих доказів, суд вважає необгрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами, та суд приходить до висновку, що стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову та участі у судових засіданнях, співмірність яких зі складністю справи та виконаними адвокатом послугами, суд оцінює у 20 000 гривень, тому у цій частині вимоги цивільного позову підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з цивільного відповідача ФОП ОСОБА_10 витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Цивільні позови фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області, подані станом на 28.09.2020 року про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_14 в сумі 3161,52 грн. та потерпілого ОСОБА_6 в сумі 3161,52 грн суд вважає, що підлягають до задоволення, виходячи з такого.

У ході судового слідства було встановлено, що потерпіла ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_6 перебували на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП КМР «Конотопської ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року і витрати на їх лікування становлять 6323,04 грн.

Відповідно до ст.1026 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 6374,55 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 286 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації в Конотопський МРВ з питань пробації в Сумській області; 2) повідомляти Конотопський МРВ з питань пробації в Сумській області про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Буринського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 ):

на користь Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області 3161 (три тисячі сто шістдесят одну) грн. 52 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_14 .

на користь Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області 3161 (три тисячі сто шістдесят одну) грн. 52 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 .

на користь держави процесуальні витрати в розмірі 6374 (шість тисяч триста сімдесят чотири) грн. 55 коп.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ФОП ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 956980 (дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. матеріальної шкоди, 40000 (сорок тисяч) грн. моральної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. витрати, понесених на правничу допомогу, а всього 1016980 (один мільйон шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_6 50000 (п`ятдесять тисяч) грн. матеріальної шкоди.

Арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2020 року, на автомобіль «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номер НОМЕР_2 та автобус «Богдан А-069.21» державний номерний знак НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль «TOYOTA Land Cruiser Prado» державний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_6 , автобус «Богдан А-069.21» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1