Справа № 694/802/20 Провадження №1-кп/694/3/21
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.02.2021 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топильна, Шполянського району, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого українця, громадянина України, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 06.06.2020 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи коло будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар правою рукою в область лівого вуха, від отриманого удару потерпіла впала на підлогу та ОСОБА_4 наніс їй ще не менше чотирьох ударів ногами та руками по тулубу, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді лівобічного гострого пост-травматичного отиту, що відповідно до висновку експерта № 05-9-01/173 від 18.06.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах 06.06.2020 приблизно о 20 год. 00 хв. повертаючись з бару з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останній тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється. Вказав, що пропонував потерпілій відшкодувати шкоду, проте вона відмовилась. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора, зазначає, що здатен виконати покарання у вигляді штрафу, оскільки має неофіційні заробітки.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вони з обвинуваченим поверталися з бару і між ними почалася сварка, в ході якої обвинувачений наніс їй один удар кулаком у обличчя, після чого вона впала і він наніс їй ще кілька ударів ногами по тулубу. Підтверджує, що обвинувачений пропонував їй грошову компенсацію, проте вона відмовилась. При винесенні рішення та призначенні покарання просить застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді виправних робіт.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 , з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, суд кваліфікує, як кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання у виді штрафу та думку обвинуваченого щодо реальної можливості виконати покарання, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання у виді штрафу. При цьому суд не вбачає можливості призначити покарання у вигляді виправних робіт обвинуваченому, оскільки останній не має місця офіційної роботи.
Крім того судом враховано особу обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, намір обвинуваченого відшкодувати спричинену шкоду, а також те, що вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком згідно ст. 12 КК України.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топильна, Шполянського району, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого українця, громадянина України, раніше несудимого, винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 100 н.м.д.г., що складає 1700 грн..
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1