Справа № 308/8303/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2015 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2014 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0002236, відомості про яке 17.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0002236, відомості про яке 17.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що 17.08.2020 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002236 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи на тротуарній доріжці напроти будинку № 53 по вул. Декабристів в м. Ужгороді, із застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних відносин одночасно з метою спричинення фізичного болю руками схопив потерпілого за одяг та повалив на землю. В ході штовханини ОСОБА_4 відкрито, шляхом ривка у ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном та заволодівши викраденим продовжив дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень останньому та знову підійшов на відстань витягнутої руки, і з метою спричинення фізичного болю рукою зжатою в кулак наніс декілька ударів в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження та матеріальну шкоду.

Таким чином, за твердженням слідчої, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

17.08.2020 року старшим слідчим СВ Ужгородського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідча зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджують зібраними на теперішній час доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 17.08.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.08.2020 року; протоколом огляду місця події від 17.08.2020 року; протоколом затримання особи від 17.08.2020 року.

Як зауважує слідча, відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шість років.

Зважаючи на викладене, а також те, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років 8 місяців, а також будучи обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000486, усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідча наголошує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вищевказаного злочину, з метою уникнення від покарання шляхом залякування свідків та очевидців даної події, перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванні даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі у яких підозрюється.

Як зазначає слідча, у даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, його тяжкості, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом, є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. Із цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, слідча просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_4 без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, впливу на потерпілого, продовження вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Також прокурор просить врахувати дані про особу підозрюваного, його байдуже ставлення та соціальну поведінку, а тому, вважає, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки. При цьому прокурор наголошує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , пов`язаний із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Захисник у судовому засіданні заперечила проти клопотання та просила застосування щодо її підзахисного запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту. Зауважує, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є недоведеними та відсутні, зокрема не доведено вплив її підзахисного на потерпілого та свідків. Просить врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, свою вину у вчиненні правопорушення визнає, сприяє досудовому розслідуванню та від суду не має наміру переховуватися.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002236, відомості про яке 17.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

17.08.2020 року у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: рапортами помічника чергового Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській від 17.08.2020 року; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2020 року; протоколом огляду місця події від 17.08.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.08.2020 року; талоном від 17.08.2020 року, складеним черговим лікарем КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.08.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.08.2020 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік підозрюваного, який є молодою особою, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який неодружений, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, наявність у нього судимостей, зокрема раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, а саме вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2015 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2014 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2018 року (справа № 308/3750/15-к) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 8 місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2015 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 8 місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII), зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 13.02.2015 року по день набрання вироком законної сили включно у строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня його затримання з 13.02.2015 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вказаний вирок не набрав законної сили та на даний час триває апеляційний розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника на даний вирок.

Водночас, як встановлено слідчим суддею згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, 11.01.2019 року апеляційним судом було постановлено ухвалу, згідно з якою призначено апеляційний розгляд кримінального провадження № 11-кп/4806/393/19 за апеляційними скаргами прокурора на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2018 року, щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Крім того, цією ж ухвалою запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 постановлено змінити на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду. В порядку ч. 1 ст. 202 КПК України постановлено звільнити ОСОБА_4 , негайно з-під варти.

Беручи до уваги наведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано, а тому існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на характер діяння, яке інкримінуються підозрюваному, вчиненому повторно, а також наявність апеляційного розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2018 року про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вказану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 діяння, наслідки його вчинення, а саме із застосуванням насильства, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 17 год. 30 хв. 17 серпня 2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали закінчується 14 жовтня 2020 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 21 серпня 2020 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1