Справа № 214/7707/18
1-в/214/257/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про призначення покарання за сукупністю вироків у відношенні засудженого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

У зазначеному подані вказано, що на обліку в Саксаганському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області з 18 серпня 2020 року перебуває ОСОБА_3 , засуджений 07 липня 2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 1 рік (злочини було вчинено на початку березня 2020 року).
Однак 23 вересня 2020 року до Саксаганського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу розпорядження про набрання законної сили вироку цього ж суду від 17.08.2020 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки (злочини було вчинено на протязі жовтня 2018 року-серпня 2019 року), у резолютивній частині якого не було враховано ОСОБА_3 судимість за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.07.2020 року.
Тому у поданні ставиться питання про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю вказаних вироків.
Представник Саксаганського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився.
Засуджений також у судове засідання не з`явився.
Прокурор надав у судове засідання письмову заяву, в якій просив подання задовольнити.
Дослідивши подання разом із додатками, суд приходить до такого.
Стаття 70 КК України встановлює порядок та особливості призначення особі покарання за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень.
Так, відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Кримінально-правові норми, передбачені ст. ст. 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України , які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.
Саме тому суд, при призначенні покарання за злочин, про який стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів (застосувавши ст. 70 КК).
Таким чином, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Разом із цим, необхідно виходити з того, що ст. ст. 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , щодо якого було застосоване звільнення від покарання з випробуванням відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2020 року, вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за які його було засуджено вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.07.2020 року до ухвалення вироку в першій справі, і за які він засуджений до покарання, від відбування якого він також звільнений з випробуванням, то самостійне виконання таких вироків не ґрунтується на вимогах закону України про кримінальну відповідальність. Наявність двох вироків щодо особи, які підлягають самостійному виконанню, це фактично призначення засудженій особі двох покарань, що призводить до погіршення її правового становища.
Отже, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за правилами ч. ч. 1 та 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.07.2020 року, більш суворим, призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2020 року.
Керуючись ст. ст. 70, 71 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.
Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ч. ч. 1 та 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.07.2020 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України у виді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, більш суворим, призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2020 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, із покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, вважаючи це покарання остаточним.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу на протязі 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .