Справа №487/6440/19
Провадження №1-кс/487/4456/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 15.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000241 від 03.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 15.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000241 від 03.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

В обгрунтування скарги зазначив, що при наявності протиріч між свідченями свідків та потерпілого, слідчий не провів жодного одночасного допиту, як це передбачено ч. 9 ст. 224 КПК України, для усунення розбіжностей у свідченнях.

У оскаржуваній постанові слідчий послався на покази свідка ОСОБА_6 , як на основний доказ відсутності у діях військових ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримніального правопорушення, проте слідчого не збентежило, що напад на ОСОБА_3 стався у березні, і в цю пору року доволі прохолодно гуляти в такому одязі, як шорти та сорочка, однак свідок ОСОБА_6 вказує, що молодий чоловік був саме у шортах та сорочці. Зважаючи на це, можливо свідок ОСОБА_6 розказувала слідчому про зовсім іншу подію, проте слідчий не провів впізнання відповідно до ст. 228 КПК.

Крім того, слідчий так і не провів допит свідка ОСОБА_7 за участю представника потерпілого ОСОБА_4 , не зважаючи на наявність в матеріалах провадження постанови про задоволення клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про допит свідка ОСОБА_7 у його присутності.

Також слідчий не намагався встановити особу дівчини, яка викликала поліцію за фактом нападу на ОСОБА_3 , хоча міг отримати від операторів мобільного зв`язку інформацію, з якими номерами спілкувалась жінка у 2019 році та за допомогою цих номерів встановити теперішній номер жінки і її особу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, надавши письмові заперечення.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000241 за ч. 1 ст. 146 КК України, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2016 за №0000241 було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 146 КК Україн, за фактом того, що 18.03.2016р. приблизно о 18:00 год. начальником відділення охорони здоров`я військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_8 та невідомою особою було незаконно позбавлено волі ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 1).
В матеріалах кримніального провадження також наявна заява ОСОБА_3 від 18.03.2016, в якій останній повідомляє про неправомірні дії з боку начальника відділення охорони здоров`я в/ч НОМЕР_1 майора медичної служби ОСОБА_8 і невідомого чоловіка, які відбувались 18.03.2016р. (т. 1 а.с. 5).
15.06.2020р. слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідуань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження №0000241 від 03.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки досудовим розслідуванням будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність в діях військових службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, не встановлено.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що предметом досудового розслідування були події, що мали місце 19.03.2016р. близько 11:00 год. поблизу військової проуратури Одеського гарнізону Південного регіону України за адресою: АДРЕСА_1 , де, зі слів ОСОБА_3 , військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 було здійснено його затримання із застосуванням спеціальних засобів та заходів фізичного впливу, та в подальшому здійснено незаконне позбавлення волі останнього, яке було зупинено перехожими, а також приїздом екіпажу патрульної поліції за місцем події.
Проте, в матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_3 про злочин, в якій би він повідомляв про подій 19.03.2016р, за якими фактично і здійснювалось досудове розслідування без внесення відомостей до ЄРДР.
В матеріалах кримінального провадження наявна заява ОСОБА_3 від 18.03.2016, в якій останній повідомляє про неправомірні дії з боку начальника відділення охорони здоров`я в/ч НОМЕР_1 майора медичної служби ОСОБА_8 і невідомого чоловіка, які відбувались 18.03.2016р. (т. 1 а.с. 5), відомості з цієї заяви і були внесені до ЄРДР. Проте за вказаними подіями досудове розслідування не проводилось, оцінка їм в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не надана, в тому числі і діям начальника відділення охорони здоров`я в/ч НОМЕР_1 майора медичної служби ОСОБА_8 , на якого вказував ОСОБА_3 в заяві від 18.03.2016р., а за такого, досудове розслідування не може вважатися всебічним та повним.
Усунути вказані недоліки можливо лише, скасувавши постанову про закриття кримінального провадження, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 15.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000241 від 03.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 14.09.2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1