Справа № 317/3583/20
Провадження №/п 1-кс/317/682/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000135 від 06.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 07.04.2005 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду від 28.04.2014 (за ч. 2, 3 ст. 185 КК України) до 4 років позбавлення волі;

- 02.06.2009 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном 2 роки 6 місяців;

- 10.06.2010 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 2 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду від 02.06.2009 до 5 років позбавлення волі;

- 23.07.2004 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 05.08.2014 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду від 10.06.2010 до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.03.2015 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду від 05.08.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 27.07.2018 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 11.03.2015 до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 22.09.2020 звільнений умовно-достроково з Софіївської виправної колонії № 55 Запорізької області на підставі ст. 81 КК України, невідбутий термін 6 місяців 17 днів,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло вищевказане клопотання, яке слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв злочини, у тому числі корисливі, за наступних обставин.
Так, 05.11.2020 приблизно о 16-00 год. ОСОБА_5 знаходився біля території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс руками один удар по задній частині голови та один удар по лобній частини голови потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю та вдарився задньою частиною тіла, спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 1250 від 02.12.2020, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: рана лобової ділянки праворуч, садна на потиличній ділянці праворуч, лобовій ділянці праворуч, синці по верхньому повіку правої ділянки очної ямки, лівого стегна, правої сідничної ділянки, що кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Так, орган досудового розслідування вбачає в діях ОСОБА_5 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 05.11.2020 приблизно о 16-15 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у житловому приміщені, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , зі столу викрав грошові кошти в сумі 500,00 грн., які належали ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_5 , діючи відкрито, утримуючи при собі викрадені ним грошові кошти в сумі 500,00 грн., разом із ОСОБА_7 вийшов з вищевказаного приміщення, де по ходу руху ОСОБА_7 , виявив крадіжку зазначених коштів та сказав про це ОСОБА_5 . У свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи, що його протиправні дії викриті ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи відкрито, повторно, утримуючи при собі викрадені грошові кошти в сумі 500,00 грн. та визнавши перед ОСОБА_7 той факт, що саме він взяв вказані гроші, вийшов з території вищевказаного домоволодіння разом із вказаними грошима, чим скоїв відкрите заволодіння чужим майном.
В результаті відкритого викрадення чужого майна своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 500,00 грн.
Так, орган досудового розслідування вбачає в діях ОСОБА_5 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, 05.11.2020, приблизно о 16-30 год. у ОСОБА_5 , який перебував біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , під час спілкування по мобільному телефону марки «HUAWEI Y6», imei: НОМЕР_1 , який йому дав потерпілий ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 05.11.2020 приблизно о 16-30 год., діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Y6», imei: НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_7 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4099/20 від 06.11.2020, становить 2834,10 грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник.
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 2834,10 грн.
Так, орган досудового розслідування вбачає в діях ОСОБА_5 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
08.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.
Необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обумовлює тим, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже на теперішній момент не встановлено всі суттєві обставини кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор у судовому засідання заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити. Слідчий зауважив про неможливість запобігання вказаних ризиків, а також, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив надати йому можливість завершити лікування.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний у сукупності оцінити всі обставини, серед яких зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, репутацію підозрюваного тощо.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06.11.2020;

- протоколом допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду речей від 06.11.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, тяжкість злочинів в яких підозрюється ОСОБА_5 , які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії нетяжких та тяжкого корисливого злочинів.
Зібрані по справі матеріали та докази, які характеризують ОСОБА_5 , свідчать про те, що особа офіційно ніде не працевлаштована, проживає без реєстрації, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини. Усі вказані обставини можуть спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, зазначені слідчим у клопотанні ризики, знайшли своє підтвердження та доведені слідчим і прокурором під час розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому суд повинен враховувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого та підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в повній мірі є доведеним та обґрунтованим, ніякі інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Як передбачено ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України.

Слідчий суддя, співставивши існуючі ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу підозрюваного, його майновий стан, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2020 складає 2102,00 грн., вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000135 від 06.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 06 лютого 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 09 грудня 2020 року з 11-50 год., тобто з моменту винесення рішення по справі.
Визначити заставу у розмірі 42040,00 грн. (сорок дві тисячі сорок грн. 00 коп.), що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на 01.01.2020, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області:
Отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області,
Ідентифікаційний код за ,
Рахунок UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172,
призначення платежу - застава ОСОБА_5 , єдиний унікальний номер справи 317/3583/20, провадження 1-кс/317/682/2020, Запорізький районний суд Запорізької області.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду із визначеною ними періодичністю;
2) не відлучатися за межі населеного пункту, де він постійно проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1