Справа № 308/8677/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження за № №0000083 від 10.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Руські Комарівці, Ужгородського району, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи біля воріт будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфліктної ситуації з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар лівою рукою стисненою в кулак в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №354 від 10.08.2020 року, на основі даних судово-медичного обстеження громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно даних консультативного обстеження, відповідно з питаннями, поставленими на вирішення даної експертизи приходжу до слідуючого підсумку: на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_6 , 1964 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді : синця на правій щоці в області кута нижньої щелепи та значні набряки м`яких тканин в даній ділянці.

Згідно представленої консультації нейрохірурга ОКЦНН ( ОСОБА_8 ) від 1108.2020 року у нього виявлено : ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій нижньої щелепи. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії яким могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої особи, із послідуючим падіннямм гр. ОСОБА_6 , 19-64 р.н., на підлегле тверде покриття та ударянням об нього, після надання йому прискорення. По давності виникнення тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_6 по своїй морфологічній картині вкладаються в час події, що мала місце 09.08.2020 року.

Тілесні ушкодження у вигляді : синця на правій щоці мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю» не більше як 6 днів і по цій ознаці п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи1 незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді : «ЗЧМТ, струс головного мозку», потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні/21 день і по цій ознаці згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Малоймовірно виникнення вище описаних тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння потерпілого з висоти власного зросту, оскільки тілесні ушкодження є більш характерні для локального удару.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проступок за ч. 2 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

При роз`ясненні обвинуваченому суті обвинувачення, ОСОБА_4 повідомив, що йому воно зрозуміле, також зауважив, що визнає себе винним у вчиненому правопорушенні за обставин, наведених у обвинувальному акті, визнав обставини вчинення кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив врахувати, що на даний час офіційно не працює, має на утриманні двох дітей. Просив вибачення у потерпілого, шкодує що так сталось. Цивільний позов визнає частково.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання відповідно чинного законодавства.

Потерпілий в судовому засіданні обставини, наведені у обвинувальному акті не заперечував. Просить покарати обвинуваченого та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив позов задовольнити, вважає що обвинувачений щиро не покаявся.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки прокурор, обвинувачений, потерпілий не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфікуючими ознаками якого умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився та проживає в Ужгородському районі, одружений, має середню освіту, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відомостей про наявність скарг на нього з боку сусідів від сільської ради у суду відсутні, згідно характеристики сільській раді відомо про обставини конфлікту між ним та потерпілим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України, визначені ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, вибачення у потерпілого в судовому засіданні, критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним повністю своєї вини в умисному заподіянні потерпілому легкого тілесного ушкодження.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, його особу.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, однак не працевлаштований за трудовим договором, а тому призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим. За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 не свідчить про той факт, що він не має джерел для сплати штрафу, оскільки як зазначив обвинувачений займається виконанням тимчасових робіт по найму, внаслідок чого має можливість отримати дохід у формі грошових коштів.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1360 гривень.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_6 від протиправних дій ОСОБА_4 , пов`язаних із заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому, суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із цими діями, а також негативні зміни в його житті, які сталися у зв`язку із цим. З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілому заподіяно моральну шкоду на суму 3000 гривень, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого по справі.

Таким чином цивільний позов підлягає частковому задоволенню, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3000 грн. на користь потерпілого, оскільки в судовому засіданні встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Також підлягають задоволенню вимоги потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого витрат на лікування на загальну суму 276 гривень 60 копійок, які підтверджені документально

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті складає 1360 (тисяча тристо шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , 276 гривень 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальних витрат.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1