Справа № 191/2489/19
Провадження № 1-кп/191/227/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881 від 10 червня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1981 році березні місяці 19 дня в м. Синельникове, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працючого, неодруженого, раніше судимого:

25.08.1999 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 206 ч. 2, ст. 208, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі, 03.09.1999 року зарахований в господарче обслуговування СІЗО-1, Дніпропетровської області;

06.06.2000 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 42 ч. 3 КК України, приєднано не відбутий строк частково 6 місяців до вироку від 25.08.1999 року, до відбування покарання строком 3 роки 6 місяців у виправну колонію посиленого режиму, 15.11.2000 прибув до Жовтоводської виправної колонії № 26, звільнений 25.02.2003 року по закінченню строку відбування покарання із Жовтоводської виправної колонії № 26 до свого місця мешкання.

21.08.2007 року Юр`ївським районним судом в Дніпропетровській області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

29.04.2009 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано не відбутий строк 3 місяці по вироку суду від 21.08.2007 року, до позбавлення волі на 2 роки 3 місяці, зараховано з 16.07.2008 року по 18.07.2008 року, прибув 09.06.2009 року в Синельниківську ВК-№94, перегляд вироку 21.10.2010 року Синельниківським міським судом в Дніпропетровській області, постанова - зарахувати в строк час тримання під вартою з 30.04.2007 року по 01.08.2007 року, звільнений 26.04.2011 року з Синельниківської ВК-№ 94 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Так, 25.05.2019 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 проходячи разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 повз буд. АДРЕСА_2 , де розташований гуртожиток. В цей час ОСОБА_3 побачив незачинені в`їздні ворота, після чого у нього виник свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне, викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне, викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 повернувся і через ворота зайшов на територію виші вказаного гуртожитку, після чого через незачинені двері зайшов до будівлі гуртожитку, де на другому поверсі побачив в тамбурі коридору встановлений на металопластикових дверях, механічний автоматичний доводчик дверей, що належить власниці гуртожитку ОСОБА_6 і який визначив, як предмет який можна звернути на свою користь.

Знаходячись на другому поверсі гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою кишенькового ножа, викрав механічний автоматичний доводчик дверей належний ОСОБА_6 , з викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток останній у розмірі 395 гривень.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та здійснювати розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, який є неодноразово судимий, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства та відбування призначеного покарання, тому необхідним та достатнім для його виправлення та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання з 29.04.2020.

Речові докази по справі, а саме CD R оптичний диск (номер NI23WI29D319351501 ) після набрання вироку законної сили - залишити при материалах криминального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ОСОБА_7 , витрати за залучення експерта: на проведення судово - товарознавчої експертизи № 2038/19 від 13.06.2019 року у сумі 300 гривень, р/р НОМЕР_1 , іпн. НОМЕР_2 .

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1