Справа № 185/2946/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 10 квітня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.08.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 186; ч. 1 ст. 289 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з додатковою мірою покарання у вигляді конфіскації майна;
- 24.12.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 29 березня 2020 року, о 12 год. 18 хв., проходив повз приміщення гаражу, який прилеглий до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Біля приміщення зазначеного гаражу перебував вантажний автомобіль, з якого проводилось відвантаження фасованої картоплі сорту «Гранада» до приміщення гаражу. В указаний час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме трьох мішків картоплі сорту «Гранада», загальною масою 68,2 кг..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, о 12 годині 40 хвилин 05 секунд підійшов до багажнику автомобіля, де знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, повторно з вищевказаного багажнику викрав один мішок картоплі сорту «Гранада» вагою 22,2 кг., в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_8 , керуючись єдиним спільним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, о 12 годині 40 хвилин 50 секунд знову повернувся до гаражу, що прилеглий до території вищевказаного домоволодіння, де, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до багажнику вищевказаного вантажного автомобіля, в якому знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, з вищевказаного багажнику викрав мішок картоплею сорту «Гранада», вагою 22,7 кг., в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_8 , керуючись єдиним спільним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, о 12 годині 41 хвилину 50 секунд знову повернувся до гаражу, що прилеглий до території вищевказаного домоволодіння, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до багажнику вищевказаного вантажного автомобіля в якому знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, з вищевказаного багажнику викрав мішок з картоплею сорту «Гранада», вагою 22,7 кг., в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Указаним майном ОСОБА_8 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 983 грн. 44 коп..
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений заперечив свою винуватість, вказавши, що його мама купила 3 мішки картоплі 29 березня 2020 року, яку він переніс додому по дзвінку мами. Мама була у потерпілого і потерпілий бачив, як обвинувачений брав і переносив три мішки картоплі при матері. Потерпілий знав, що обвинувачений забере інші три мішки картоплі. Потім прийшов за іншими 3-ма мішками, тому що три мішки взяли в потерпілого в борг. Сам потерпілий сказав, щоб обвинувачений забрав відкладені мішки. Вантажники розуміли, що обвинувачений правомірно забирає картоплю. Вантажник ОСОБА_9 сказав, що обвинувачений може картоплю занести до нього до двору, бо той живе поряд. До подвір`я ОСОБА_9 ніс картоплю через занедбану ділянку. Коли забирав інші три мішки, то потерпілого вже не було. Потім, через 5, хвилин приїхала поліція, яку викликали сусіди, і він пояснив, що фактично картопля куплена. Був напідпитку. Коли відніс три куплені мішки, пішов за трьома іншими мішками. Зважив три мішки завчасно та відставив. Потім один вантажник заніс мішки назад до потерпілого. Перші три мішки, які мама купила, потерпілий бачив, як ОСОБА_8 брав і відніс додому.

У той же час покази обвинуваченого та його винуватість підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що 29 березня 2020 року обвинувачений у нього замість трьох мішків картоплі, які він дав в борг матері ОСОБА_11 , взяв шість. Повідомив, що неправдиві покази надавав суду заради матері обвинуваченого, не хотів щоб її сина посадили. До крадіжки, взагалі не знав, що обвинувачений син жінки (матері обвинуваченого), яка взяла в нього в борг три мішки картоплі. Обвинувачений взяв без дозволу ще три мішки. Він пообіцяв матері обвинуваченого три мішки картоплі, замість цього обвинувачений забрав 6 мішків.

Також досліджено протокол огляду диску від 11 квітня 2020 року, який добровільно надав ОСОБА_12 .. Даний диск визнано речовим доказом, наявний на ньому відеозапис переглянуто в судовому засіданні.

Зокрема, як виконуються розвантажувальні роботи: з автомобіля картопля переноситься до гаража. О 12.40 год особа, схожа на обвинуваченого, переносить в руках щось через дорогу, повертається на місце розгрузки. Через кілька секунд та сама особа знову несе в руках предмет, повертається та о 12.41 год. переносить знову. Далі зафіксовано, як о 12.53 год. під`їжджає патрульний автомобіль, після чого картоплю переносять назад.

При повторному допиті потерпілого досліджено відеозапис разом з потерпілим. В ході перегляду потерпілий вказав, що на відео його будинок. За кермом був він, під`їхав до гаража розвантажувати картоплю. Потім підійшов обвинувачений ( ОСОБА_13 підтвердив, що це він у спортивному костюмі з білою смугою) і ще один чоловік. Далі потерпілий в ході перегляду відеозапису пояснив, що хлопці запропонували розгрузити автомобіль, він надав згоду, але обвинуваченому відмовив, бо той був нетверезий і міг порвати мішки. Далі обвинувачений ОСОБА_13 вказав, що пішов шукати іншу людину. Далі підійшов другий чоловік і почалось розвантаження картоплі. Потерпілий пояснює, що він показує, як і куди складати мішки. ОСОБА_13 вказав, що на відео зафіксовано, що він хотів допомогти розвантажити картоплю, але потерпілий відмовив йому в цьому. Далі обвинувачений, з його слів, пішов додому. Потерпілий уточнив, що він не знав, що обвинувачений це син жінки, якій було відкладено три мішки картоплі. По приїзду поліції у дворі було шість мішків, він особисто їх порахував. Три поряд і три поряд. Обвинувачений міг по два мішки переносити. Мішки по 15-18 кг.

Далі потерпілий, переглядаючи відео, пояснив, що ОСОБА_13 сказав йому в ході розмови, зафіксованої на відеозаписі, що це не він взяв картоплю.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він у складі поліцейського патруля приїхав на виклик з приводу того, що з автомобіля два чоловіка розвантажували картоплю, а третій чоловік носить картоплю через дорогу. Потім підійшов обвинувачений. Заявник - випадковий свідок говорив, що обвинувачений носив мішки. Один вантажник говорив, що він з кузову подавав картоплю, а обвинувачений був внизу, куди він дівав мішки, той не бачив. ОСОБА_13 заперечував і говорив, що він нічого не брав і просто проходив поряд. Картопля була повернута. ОСОБА_15 була в мішках на території подвір`я навпроти.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що перебував на вулиці, підійшов п`яний обвинувачений, попросив цигарку і сказав «що бомбане нерусского», свідок почав все знімати на телефон. Там навпроти розгрузки був будинок. Бачив як обвинувачений переносив близько 4 мішків картоплі. По приїзду працівників поліції картоплю повернули. Відеозапис передав працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_17 показав, що він вивантажував автомобіль потерпілого. Інший вантажник подавав мішки картоплі з автомобіля, а він складав її внизу. Потім прийшов ОСОБА_13 , але не брав участі в розгрузці. Поліція знайшла якусь картоплю. Свідок, повідомив, що він не давав дозволу ОСОБА_18 переносити картоплю ні у свій двір, ні в будь-який інший. В мішку було картоплі 15-20 кг.

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що він бачив обвинуваченого та його маму, які зважували біля ларька шість мішків картоплі. Наступного дня цю картоплю бачив у дворі обвинуваченого. Кому належить даний ларьок, свідкові невідомо.

Досліджено заяву про вчинення злочину, датовану 09 квітня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_8 29 березня 2020 року біля будинку по вул. Миру м. Павлограда таємно, шляхом вільного доступу викрав три мішки картоплі, чим завдав матеріальних збитків на 900 грн.. Також досліджено заяву про вчинення злочину від 02 квітня 2020 року із зазначенням про викрадення трьох мішків картоплі і завданням збитків на суму 1500 грн. та підозрою в цьому ОСОБА_8 ..

Відповідно до протоколу огляду від 11 квітня 2020 року за місцем проживання потерпілого оглянуто картоплю у трьох мішках, яку 29 березня 2020 року намагався викрасти обвинувачений. У ході огляду картоплю зважено та встановлено, що загальна вага складає 68,2 кг.

Дана картопля визнана речовим доказом та повернута потерпілому.

Відповідно до протоколу огляду від 16 квітня 2020 року оглянуто відеозапис, який надав поліції свідок ОСОБА_20 , даний диск визнано речовим доказом та даний відеозапис на диску досліджено в судовому засіданні.

На дослідженому відеозаписі зафіксовано, як особа в одязі з білою смужкою двічі переносить через дорогу в руках предмети, схожі на мішки картоплі.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи вартість картоплі, вагою 68,2 кг. станом на 29 березня 2020 року складає 983,44 грн.

Суд, оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази, ставиться критично до версії обвинуваченого з наступних підстав. Так, обвинувачений плутається в показах, то потерпілий бачив, як він носив картоплю, то не бачив. При цьому потерпілий вказав, що він взагалі не знав, що обвинувачений - син жінки, якій він дав в борг три мішки картоплі, що повністю спростовує покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_19 , що нібито обвинувачений з мамою домовлявся за картоплю.

Свідок ОСОБА_16 чітко показав, що обвинувачений перед тим, як почав переносити картоплю, вказав, що він викраде картоплю. Потерпілий чітко вказав, що надав в борг матері три мішки картоплі, а ще три мішки у нього було викрадено. Свідок ОСОБА_21 вказав, що він не давав ОСОБА_11 дозволу переносити картоплю ні у свій двір, ні в будь-який інший.

Також потерпілий та допитаний свідок ОСОБА_14 зазначили, що по приїзду патрульної поліції обвинувачений взагалі заперечував свою причетність до перенесення в сусідній двір картоплі.

Таким чином, позиція обвинуваченого є надуманою та такою, що спрямована уникнути кримінальної відповідальності та покарання у період іспитового строку за попереднім вироком.

З цих же підстав суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_19 ..

Суд також критично ставиться до заяви ОСОБА_5 , який проживає АДРЕСА_4 яка надійшло на адресу суду 20 січня 2021 року в якій автор просить виправдати обвинуваченого, бо 25 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_5 , який просить не брати уваги раніше написану заяву, наполягає на показах які надав в судовому засідані та просить ухвалити справедливе рішення.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшувальні обставини не встановлені.

Обтяжуючою обставиною є вчинення кримінального злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, обтяжуючу обставину, дані про особу обвинуваченого, зокрема вчинення злочину в період іспитового строку за злочин проти власності, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді саме позбавлення волі. Саме даний вид покарання відповідатиме особі обвинуваченого та характеру вчиненого.

Вказаний злочин вчинено після ухвалення вироку Павлоградським судом Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_8 призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Таким чином, щодо обвинуваченого має місце вирок, який набрав чинності і за яким невідбуте покарання становить три роки позбавлення волі.

Тому остаточне покарання за даним вироком, необхідно призначити обвинуваченому за сукупністю вироків, за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком в розмірі 2 (двох) років 3 (трьох) місяців, дотримуючись принципу, що остаточне покарання не може бути меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання згідно зі ст. 50 КК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений є раніше судимою особою і під загрозою призначеного покарання може ухилитись від суду, а також ухилитись від процесуальних дій у зв`язку із вчиненням кримінального злочину.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 300 гривень, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України року у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_8 обрати у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання (№4)».

Взяти ОСОБА_8 під варту негайно в залі суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з 26.01.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_8 300 (триста) гривень судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- два СД диски з відеозаписами подій від 29 березня 2020 року, на яких зафіксовано факт крадіжки майна у ОСОБА_5 , зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- картоплю, вагою 68,2 кг., залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1