Справа № 212/7280/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 14 березня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постановупро закриття кримінального провадження.

В скарзі зазначив, що з постановою слідчого він не згодний. Під час винесення оскаржуваної постанова було порушено порядок збирання доказів та не надано їм вірної правової оцінки, отже постанова не обґрунтована. Просив скасувати постанову про закриття кримінального провадженнята визнати протиправними дії слідчого щодо незаконного закриття провадження.

В судове засідання заявник не з`явився про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо скасування постанови. Зазначив, що постанова мотивована та винесена відповідно до КПК України.

Заслухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як свідчать матеріали провадження, під час досудового розслідування потерпілий вказував на конкретну особу, якого він підозрює в скоєнні злочину.
Та обставина, що цій особі не було пред`явлено підозру у вчинені злочину, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених п ч.1 ст.284 КПК України.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.
З огляду на сутність та підсумковий характер рішення про закриття кримінального провадження в загальній динаміці кримінального процесу, особливе значення набуває забезпечення його своєчасності, законності та обґрунтованості. Адже передчасне прийняття такого рішення стороною обвинувачення не відповідає вимозі проведення ефективного розслідування та завданню поновлення прав особи, що постраждала від злочину.
Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає від органів влади проведення ефективного офіційного розслідування, а неодноразове закриття кримінального провадження і його поновлення стосовно заявника слід розглядати як неефективність розслідування та затягування провадження справи. Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які ЄСПЛ визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю («Мута проти України»). Ретельність розслідування означає, що органи влади завжди повинні намагатися добросовісно з`ясувати, що трапилося й не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Під час досудового слідства національні органи влади не повинні приймати безпідставні рішення про закриття справи або зупинення досудового слідства, оскільки це може призвести, в тому числі, до закінчення строку давності, без вжиття необхідних заходів та зробити неможливим подальше провадження.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що слідчим при закритті кримінального провадження вказаних вище вимог у повному обсязі дотримано не було.
Слідчий зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу кримінального правопорушення або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження - прийняти відповідне рішення.
З урахуванням наведених правових норм таке рішення повинно містити також аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується висновок про відсутність підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру.
Постанова слідчого від 20 березня 2020 року містить суперечливі висновки. Так, слідчий посилається на те, що проведені всі слідчі дії, але доказів для підозри особи недостатньо і в той же час закриває справу у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Щодо вимог заявника про визнання протиправними дій слідчого щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне.
Стаття 303 КПК України дає вичерпний перелік, за яких слідчий суддя вправі розглядати скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до компетенції слідчого судді не входить вирішення зазначених вище вимог в скарзі.
Згідно з ч.2 ст.26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.
Враховуючи зазначене, скарга підлягає частковому задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасуванню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110 303-307, КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 20 березня 2020 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 14 березня 2019 року.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та підписано 02 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1