Справа № 308/1914/13-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/1034/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 10. 2020.
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України у кримінальному провадженні № 0000062 від 29. 11. 2012, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, що завдало значної шкоди потерпілому та вчиненого у великих розмірах, а також примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я.
ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження ( ОСОБА_7 ), та іншими невстановленими слідством особами 12. 08. 2003 приблизно о 23 год., знаходячись у полі поблизу с. Сторожниця, Ужгородського району, умисно, із погрозою застосуванням насильства над ОСОБА_8 , примушували останнього до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, повернення ОСОБА_6 грошей в сумі 190 грн., які він приблизно о 21 год. передав ОСОБА_8 для придбання наркотичного засобу. Після того як ОСОБА_8 відмовився повернути вказану суму грошей, пояснивши що втратив їх, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження ( ОСОБА_7 ), та іншими невстановленими слідством особами за допомогою «газового» ключа, а також ногами та руками, нанесли ОСОБА_8 в область голови та різних частин тіла удари, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани чола, колотих ран гомілок, які згідно висновку експерта № 59 від 14. 05. 2005 потягли за собою розлад здоров`я більше 6 але менше 21 дня і за цією ознакою відповідно до пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17. 01. 1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що не є небезпечними для життя та здоров`я.

-2-

Окрім того, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб разом з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження ( ОСОБА_7 ), та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно, в період з 02 год. до 03 год. 12. 05. 2005, пошкодивши серцевину замка вхідних дверей, проникли у торгове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться у АДРЕСА_1 , звідки викрали товарно-матеріальні цінності, що знаходилися у роздрібній торгівлі даного магазину, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 значну матеріальну шкоду на загальну суму 39 487 грн.
Також ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, за попередньою змовою групою осіб разом з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження ( ОСОБА_7 ), та ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, протиправно, таємно, в період з 00 год. до 01 год. 20. 07. 2005, шляхом злому замка вхідних дверей та пошкодження автономної сигналізації проникли у торгове приміщення магазину-салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_2 , звідки викрали товарно-матеріальні цінності, що знаходилися в роздрібній торгівлі даного магазину спричинивши потерпілому ОСОБА_13 значну матеріальну шкоду на загальну суму 31 195 грн.
Крім того ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, за попередньою змовою групою осіб, разом з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих спонукань, повторно, протиправно, таємно, в період з 03 год. до 04 год. 13. 01. 2006, шляхом злому вхідних дверей, таємно проникли в торгове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого в АДРЕСА_3 , звідки викрали товарно-матеріальні цінності, що знаходилися в роздрібній торгівлі даного магазину: 12 шуб норкових цільних кожна вартістю по 4 751 грн., на загальну суму 57 014 грн.; шуба норкова вартістю 2 716 грн.; шуба із хутра кролика вартістю 2 716 грн.; пальто жіноче з хутровим ворітником вартістю 626 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 63 075 грн., вчинивши крадіжку у великих розмірах.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження та міститься вказівка про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України та фактично відсутнє чітке викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із зазначених злочинів особою із викладенням, якими саме конкретними його діями вчинено окремі конкретні злочини, за якою юридичною формулою такі дії кваліфікуються у кожному випадку із вказівкою на кримінально правові норми, порушення яких інкримінуються. На думку суду першої інстанції, відсутність в обвинувальному акті розмежування обвинувачення у вчиненні кожного окремого злочину кожним із обвинувачених свідчить про його формальне викладення. Також судом першої інстанції констатовано про передчасність заявленого обвинуваченим та його захисником клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки в ході підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості належним чином перевірити наявність вказаних обставин, оскільки потребують надання правової оцінки сукупності доказів на більш пізній стадії процесу під час судового розгляду. Дані обставини суд повинен перевірити під час судового розгляду, тому суд вважає, що дане клопотання є

-3-

передчасним, та з урахуванням наведених вище недоліків обвинувального акта, є перешкодою розгляду такого на даній стадії, що не позбавляє сторону захисту заявити таке клопотання в подальшому.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 10. 2020 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, судом у порушення п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК першочергово не розглянуто клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та прийняти відповідне рішення. Вважає з цих підстав рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору незаконним, необгрунтованим, що перешкоджає подальшому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 в найкоротші строки.

Апеляційний суд заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який залишити питання повернення обвинувального акту на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту, отже із вимог ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

-4-

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому фактично відсутнє в розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна проінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи. Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що обвинувальний акт не містить чіткого викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із зазначених злочинів особою із викладенням, якими саме конкретними його діями вчинено окремі конкретні злочини, за якою юридичною формулою такі дії кваліфікуються у кожному випадку із вказівкою на кримінально - правові норми, порушення яких інкримінуються без розмежування обвинувачення у вчиненні кожного окремого злочину кожним із обвинувачених.
Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що акт містить фактичний виклад обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчинених кримінальних правопорушень.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду, і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений прокурором. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.

-5-

Висновки суду першої інстанції про відсутність вказівки в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 на його обвинувачення та зазначення лише фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження, не можна визнати обґрунтованими, оскільки попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.
З таким висновком погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду, констатувавши у постанові від 24. 11. 2016 ( провадження №5-328кс16) про те, що відсутність вказівки в обвинувальному акті на обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_6 за ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України, складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що 09. 04. 2013 вказаний обвинувальний акт був призначений до судового розгляду в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.
Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 10. 2020про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 29. 11. 2012 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 355 КК України, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: