Справа № 489/2426/20
Номер провадження 1-кп/489/557/21
ВИРОК
Іменем України

10 лютого 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості та матеріали судового провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Республіці Азербайджан, район Шакі, с. Гараторпаг, громадянин Республіки Азербайджан, з середньою освітою, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

встановив
Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах на території України, з метою не перетину державного кордону України, всупереч міграційного законодавства України, а саме: Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 "Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України", після закінчення відповідного терміну законного перебування на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в невстановлену дату, час та місті, надав невстановленій особі належний йому паспорт громадянина республіки Азербайджан серії № НОМЕР_1 , виданий 15.11.2014, з метою внесення недостовірних відомостей до офіційного документу та маючи намір подальшого використання вказаного документа на території України, де останньому було поставлено завідомо підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону, а саме на сторінці № 48 30.07.2016 у напрямку в`їзд у пункті пропуску Харків - пасажирський, 17.09.2015 у напрямку в`їзд у пункті пропуску Харків пасажирський, на сторінці №49 - 25.04.2016 року у напрямку виїзд у пункті пропуску Харків - пасажирський, 08.02.2016 року у напрямку в`їзд у пункті пропуску Харків - пасажирський, 07.12.2015 року у напрямку виїзд у пункті пропуску Харків - пасажирський, на сторінці № 50 01.03.2015 року у напрямку виїзд у пункті пропуску Бориспіль, 24.06.2015 року у напрямку в`їзд в пункті пропуску Бориспіль, 15.09.2015 року у напрямку виїзд у пункті пропуску Харків - пасажирський.

02.03.2020 близько 13:00 год. громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Прикордонного оперативно - розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Миколаїв) Головного оперативно розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на використання завідомо підробленого документу, у ході проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, з метою підтвердження законності перебування на території України, на вимогу уповноваженої особи умисно пред`явив та надав, тобто використав належний йому паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії № НОМЕР_1 виданого 15.11.2014, з завідомо недостовірними даними про перетин державного кордону України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використання завідомо підробленого документа.

Прокурором направлено до суду угоду від 19.01.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 . Відповідно до цієї угоди обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин.
Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.
Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом також встановлено, що обвинувачений, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; а обвинувачений ОСОБА_5 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Захисник просив при вирішенні питання про речові докази повернути обвинуваченому паспорт.
Суд, враховуючи, що в рамках кримінального провадження не встановлено те, що сам паспорт є підробленим, а встановлено, що підробленими є лише записи про перетин кордону, суд вважає за можливе повернути паспорт ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 475 КПК України
ухвалив
Затвердити угоду від 19.01.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , та визнати ОСОБА_5 винним за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ - паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії № НОМЕР_1 виданий 15.11.2014, на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000753 повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1