Провадження № 1-кп/643/987/20
Справа № 643/4626/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих - ОСОБА_4 ,

перекладача - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000297 від 16.01.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, уродженця села Нахідурі муніципалітету Болнісі краю Квемо - Картлі Республіки Грузія, з початковою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 06.03.2018 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 07.02.2019 за відбуттям строку покарання; 17.01.2020 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: Республіка Грузія, Волинський район, село Нахадурі, з 2015 року без постійного місця мешкання перебуває на території України,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В :

03.04.2016, близько 22.00, точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , діючи спільно особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в громадському місці на проїжджій частині автомобільної дороги неподалік кафе «Старий Баку», розташованого по проспекту Московському, 181-А у м. Харкові, протиставляючи себе іншим громадянам та суспільству, ведучи себе нахабно та грубо, діючи з особливою зухвалістю, бажаючи самоствердитись за рахунок неповаги до оточуючих та прагнучі показати свою неповагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, використовуючи як малозначний привід для хуліганських дій - прохання раніше незнайомого їм ОСОБА_10 припинити протиправні хуліганські дії у відношенні ОСОБА_11 , скоїли хуліганські дії стосовно ОСОБА_10 за наступних обставинах.
Так, ОСОБА_9 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на присутність інших громадян, які в той момент знаходились поруч з ОСОБА_10 та на прохання останнього припинити хуліганські дії у відношенні ОСОБА_11 , що виражались у нанесенні ОСОБА_12 тілесних ушкоджень останній, завдав ОСОБА_10 одиночний удар рукою в область обличчя зліва, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №1997-ая/16 від 04.04.2016, тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до оточуючих та, зокрема ОСОБА_10 , підбіг до автомобіля «Мazda 6» д.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , з боку водійських дверей, не беручи до уваги те, що в салоні вказаного автомобіля знаходяться ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , малолітня ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , став наносити удари руками у верхній частині автомобіля між дахом і дверима, при цьому продовжуючи виражатися на адресу ОСОБА_10 нецензурною лайкою і висловлювати в його адресу погрози фізичної розправи.
В той же час, інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел групи на хуліганські дії, діючи умисно з хуліганських спонукань, зстрибнув на багажник, а потім на дах вищевказаного автомобіля «Мazdа 6» та почав на ньому стрибати.
Так, ОСОБА_9 , перебуваючи в групі з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, протягом приблизно трьох хвилин продовжували вчиняти хуліганські дії у відношенні ОСОБА_10 та присутніх в автомобілі ОСОБА_13 , малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , супроводжуючи їх особливою зухвалістю, що виразилось в спричиненні ушкоджень автомобілю, після чого, довивши свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння злочину зникли, причинивши належному ОСОБА_13 автомобілю «Мazdа 6» д.з. НОМЕР_1 ушкодження у виді деформування панелі даху, кришки багажника, панелі лівої зовнішньої боковини, панелі правої зовнішньої боковини, пошкодження вітрового скла, руйнування скла заднього виду та перекосу отвору заднього вікна.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, кримінальним правопорушенням спричинено, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4180 від 06.04.2016, матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 49394,88 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним кримінального правопорушення, як зазначено вище у вироку суду.

Обвинувачений у суді зазначив що розумів, що скоїв кримінальне правопорушення, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , визнав частково, при вирішенні яких покладався на розсуд суду.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлений цивільний позов, в якому він прохає стягнути з ОСОБА_7 на свою користь, спричинену йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 200000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_13 заявила цивільний позов в рамках кримінального провадження, в якому остання прохає стягнути з ОСОБА_7 на її користь спричинений їй матеріальний збиток у розмірі 49394 гривень 88 копійок, та моральну шкоду, яку вона оцінює у 200000 гривень.

Представник потерпілих ОСОБА_4 у суді в повному обсязі підтримав заявлені потерпілими цивільні позови.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 звернулись до суду з письмовими заявами, в яких прохали розгляд справи провести за їх відсутністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 296 КК України, оскільки він скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.

При призначенні покарання ОСОБА_16 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином. Обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, є громадянином Республіки Грузія, має реєстрацію на територіїРеспубліки Грузії, з 2015 року без постійного місця мешкання перебуває на території України.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_16 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, позицію потерпілих, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_9 судимий 17.01.2020 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування ним покарання за цим вироком обчислюється з дня набрання вироком законної сили, а саме з 08.07.2020. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбутого ОСОБА_12 основного покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 09.03.2019 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. З урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів, враховуючи покарання, призначене ОСОБА_16 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України,шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вирокомбільш суворим, призначеним 17.01.2020 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

На підставіч.5ст.72КК України, період попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання, при чому в даному випадку, з огляду на те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у період до 20 червня 2017 року, ч.5ст.72КК України, підлягає застосуванню в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, а попереднє ув`язнення зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначене відповідає Правовому висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) , викладеного у постанові Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року у справі № 666/537/17.

Аналізуючи вищенаведене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_16 починаючи з часу прибуття його до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - з 09.08.2020 до оголошення судом цього вироку та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 судом не обирався, оскільки він на теперішний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України від 17.01.2020.

Потерпілий ОСОБА_10 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому він прохає суд стягнути з ОСОБА_7 на свою користь, спричинену йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 200000 гривень.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_13 заявила цивільний позов, в якому прохає стягнути з ОСОБА_7 на її користь спричинений їй матеріальний збиток у розмірі 49394 гривень 88 копійок, та моральну шкоду, яку вона оцінює у 200000 гривень.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення платежів.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає доцільним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_13 в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку суму у розмірі 49394 гривень 88 копійок.

Щодо задоволення позовних вимог позивачів про стягнення моральної шкоди, суд задовольняє їх позовні вимоги частково, а саме: стягує з обвинуваченого на користь потерпілих в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 20000 тисяч гривень кожному.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_7 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вирокомбільш суворим, призначеним 17.01.2020 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_17 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_17 зарахувати у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення та час відбування покарання, призначеного йому за вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України від 17.01.2020, починаючи з 09.03.2019, та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_17 у строк відбування покарання, починаючи з часу прибуття його до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - з 09.08.2020 до оголошення судом цього вироку та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 обчислювати з 09.03.2019 - з моменту його фактичного затримання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України від 17.01.2020.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування спричинених матеріальних збитків суму у розмірі 49394 (сорок дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири) гривні 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 18 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_17 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_17 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1