Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3391/16-к
Провадження № 1-кп/490/426/2016
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінального провадження № 0000635, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ташкенті Узбецької РСР, є громадянином Узбекистану, раніше не судився, наразі постійного місця проживання не має,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Обвинувачений під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою зазначив, що, будучи громадянином Республіки Узбекістану та узбеком за національністю, не розуміє української мови, з огляду на що потребує послуг перекладача, які раніше йому надавались.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

Після вислуховування сторін та дослідження матеріалів кримінального провадження суд дійшов такого.

2. 08 квітня 2016 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України.

3. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на ґрунті неприязних відносин вбив ОСОБА_7 ..

4. Протягом всього часу розгляду справи судом за клопотанням обвинуваченого ухвалювалось про залучення до участі у справі перекладача, зокрема - з української мови на російську.

При цьому такий перекладач брав участь у судових засіданнях до серпня 2020 року включно.

5. Наразі участь перекладача у судовому засіданні не є можливим через відсутність відповідного фінансування.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

6. Відповідно до статті 29 Кримінального Процесуального Кодексу України

1.Кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
2.Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
3.Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
4.Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

7. Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 42 Кримінального Процесуального Кодексу України обвинувачений має право, зокрема, користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

8. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України:

1.Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
2.Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства /частина 1/.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України /частина 4/.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини /частина 5/.

9. Відповідно до частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

-бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього /пункт "а"/;

-якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача /пункт "е"/.

10. У своєму рішенні від 24 вересня 2002 року у справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96 Європейський Суд з Прав Людини, проаналізувавши ситуацію, що є аналогічною тій, яка склалась у цій справі, а саме - коли обвинувачений певний час мешкав на території Сполученого Королівства, але під час слухання справи заявив про те, що має "труднощі" із спілкуванням англійською мовою, про наявність яких заявив на пізніх стадіях кримінального провадження, зазначив, що за таких обставин розгляд справи за відсутності перекладача порушує права обвинуваченого на справедливий суд.

Зокрема, у пункті 38 рішення Європейський Суд з прав Людини зазначив, таке:

"Суд зауважує, що питання про нібито недостатнє знання заявником англійської мови та його нездатність розуміти перебіг процесу вперше стало актуальним 4 січня1996 року,коли його юристи повідомили суд першої інстанції про бажання заявника визнати себе винним у висунутих проти нього обвинуваченнях. На клопотання адвоката заявника суддя розпорядився забезпечити присутність перекладача на розгляді питання про покарання, що мало відбутися 26 січня 1996 року… Отже, судді дали чітко знати, що заявник мав певні труднощі з розумінням. Однак, як здається, суддя, попри свою ж власну турботу про забезпечення заявникові можливості стежити за подальшим перебігом процесу, піддався впливові адвоката заявника, котрий його переконав у тому, що й сам «дасть ради»… На загальне визнання, суддя залишив відкритим питання про можливість заявника, в разі потреби, попросити допомогти свого брата з перекладом. Суд, однак, думає, що перевірка потреби заявника в перекладі було тим питанням, розв`язувати яке суддя мав би за погодженням із заявником, особливо зважаючи на те, що його вже попередили про труднощі, які має сам адвокат при спілкуванні з заявником. Варто зазначити, що заявник визнав себе винним у серйозних обвинуваченнях і йому загрожувало суворе покарання позбавленням волі. Отож суддя був зобов`язаний пересвідчитися в тому, що відсутність перекладача на слуханні 26 січня 1996 року не зашкодить заявникові брати повну участь у розв`язанні питання, яке для нього мало вирішальне значення. Зважаючи на обставини цієї справи, не можна сказати, що цю вимогу задоволено застереженням за заявником можливості, без проведення суддею консультацій з останнім, покластися на неперевірені мовні навички його брата…»

11. Відповідно до правової позиції, що сформульована Верховним Судом, зокрема, в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 219/5455/16, участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (частина 2 статті 24 Конституції України, ст. 10 Кримінального Процесуального Кодексу України), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених Кримінального Процесуального Кодексу України) за мовними ознаками. З огляду на таке питання про дотримання вимог статті 29 Кримінального Процесуального Кодексу України щодо залучення перекладача слід вирішувати з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

12. Наведені вище фактичні обставини кримінального провадження та приписи діючого законодавства доводять, що обвинувачений має право користуватись послугами перекладача за рахунок держави.

З огляду на таке, Територіальне Управління Державної Судової Адміністрації України слід зобов`язати здійснити оплату послуг перекладача з української мови на російську та навпаки в межах цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зобов`язати Територіальне Управління Державної Судової Адміністрації України у Миколаївській області здійснити оплату послуг перекладача з української мови на російську та навпаки під час розгляду судом кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - у період з 21 жовтня 2020 року й до моменту закінчення розгляду цього кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає

СУДДЯ = ОСОБА_8 =