ЄУН 174/748/20
н/п 1-кп/174/14/2021
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2021 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого- ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одружений, не військовозобов`язаний, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16 квітня 2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
- 07 липня 2005 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.263 ч.1,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з із застосуванням ст.81 КК України умовно-достроково на 10 місяців 3 дні;
- 31 березня 2011 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.187, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2012 року на підставі ст.82 КК України невідбутий строк 1 рік 6 місяців 17 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі, звільнений з Ігренського ВЦ № 133 08 травня 2013 року за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 30 квітня 2013 року із застосуванням ст.81 КК України умовно-достроково на 01 рік 11 днів;
- 19 травня 2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.263, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу; звільнений 12.08.2016 року умовно-достроково на 03 місяця 26 днів;
- 17.10.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.263 ч.1, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 10.10.2020 р., близько 21.35 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_7 , від чого остання впала на підлогу обличчям до низу, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`які оболонки головного мозку в правих скроневих та тім`яній ділянках головного мозку, з крововиливами в м`які покривні тканини голови в обох скроневих ділянках., які спричинили смерть ОСОБА_7 та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, стосовно до живих осіб. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані по ч.2 ст.121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів мотивуючи тим, що відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, передбачені п. п.1,5 ст.177 КПК України, на даний час вказані ризики не зменшилися, а строк запобіжного заходу спливає.
Вислухавши думку потерпілого, який підтримав клопотання, обвинуваченого та захисника, які не заперечують проти клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, відповідно до ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 р., відносно ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06.02.2021 р.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу слугувала наявність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1,5 ст.177 КПК України, тобто можливості переховування обвинуваченого від органів досудового слідства та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий і перебуває на обліку органу пробації у якості особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину при обтяжуючих покарання обставинах, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, вчиненого під час іспитового строку по попередньому вироку, тому зважаючи на дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його винуватості, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, судовий розгляд справи триває, і запобігти вказаним ризикам застосуванням до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів неможливо, а відтак, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991 р.), обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою, задовольнивши клопотання прокурора.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначає заставу у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 184, 193, 194, 197, 199 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на строк 60 днів, тобто до 20 березня 2021 року включно.
Строк дії ухвали - до 20 березня 2021 р. включно.
На ухвалу на протязі 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1