ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/791/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/373/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч..4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 02 листопада 2018 року, за апеляційною скаргою старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617 від 02 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевим судом зазначено, що органами досудового розслідування не встановлено та не зазначено в обвинувальному акті хто є потерпілим у даному кримінальному провадженні, а це свідчить про недотримання органом досудового розслідування імперативних вимог ст. ст.55,58,6163, п. 3 ч. 2 ст.291 КПК України, що в подальшому може призвести до порушення прав потерпілих та порушення права на захист обвинуваченого.

Крім того, суд вважає, що органом досудового розслідування не дотримано вимог ст.128 КПК України, так як заявлений прокурором цивільний позов і інтересах держави в особі Великодедеркальської сільської ради Шумського району Тернопільської області на суму 251 952 грн. до відповідача ОСОБА_7 не містить обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених ч.4 ст.23 ЗУ Про прокуратуру.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року є незаконною та невмотивованою та підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим та прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, якою регламентовано вимоги до обвинувального акту.

Звертає увагу, що злочином, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , нанесено збитки державі і тому прокурором заявлено позов в інтересах держави, в особі Великодедеркальської сільської ради Шумського району Тернопільської області як розпорядника бюджетних коштів, а не як потерпілої особи у кримінальному провадженні.

На думку апелянта, при складанні та затвердженні обвинувального акту слідчим і прокурором не допущено порушень вимог ст. ст.55,58,6163, п. 3 ч. 2 ст.291 КПК України

Також зазначає, що під час проведення підготовчого судового засідання суд не вправі давати оцінку змісту заявленого цивільноо позову, у тому числі, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді.

Просить скасувати ухвалу Шумського районного суду від 01 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, навів аналогічні, викладеним у ній, мотиви і просить скасувати ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року та повернути обвинувальний акт до того ж до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 02 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 , дає підстави колегії суддів для висновку, що органом досудового слідства дотримано вимог положень ст.291 КПК України, яка регламентує вимоги до обвинувального акту, що направляється до суду.

Заслуговують на увагу твердження прокурора про те, що форма і зміст обвинувального акту відповідають вимогам ст.291 КПК України, а обґрунтованих доводів щодо наявності підстав, за яких обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, судом першої інстанції не наведено.

Усталена практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.

Відповідно, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати, що зміст обвинувального акта у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 02 листопада 2018 року, не відповідає вимогам КПК України та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило б суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на невідповідність цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в порушення вимог п.3 ч.2 цієї статті в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого.

Проте, в обвинувальному акті, затвердженому 23 липня 2020 року прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , що надійшов до суду 28 липня 2020 року, міститься інформація, що потерпілим у даному кримінальному упровадженні ніхто не визнавався та з даного приводу заяви про визнання потерпілим до органу досудового розслідування не надходили.

Окрім того, обвинувальний акт містить відомості, що обвинуваченим ОСОБА_7 нанесено збитки державі і прокурором заявлено позов в інтересах держави, в особі Великодедеркальської сільської ради Шумського району Тернопільської області як розпорядника бюджетних коштів.

Відтак, колегія суддів вважає, що цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Також, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції, надаючи оцінку обґрунтованості підстав звернення прокурора з цивільним позовом, всупереч вимог ст.ст.314, 315 КПК України, під час проведення підготовчого судового засідання вдався до вирішення питань, які підлягають вирішенню за результатом розгляду провадження в суді по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що таких порушень при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, до розгляду, допущено не було.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що вищевказана ухвала Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000617 від 02 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 від 02.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.