ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000520 від 03.06.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Чернівці, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та за його вчинення призначено йому покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до вироку районного суду, 02 червня 2020 року близько 13:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до приміщення магазину «Продуктова Хатка», що по вул. Шевченка, 43 в м. Чернівці, незважаючи на присутність сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи умисно, став нищити

ЄУНСС: 725/3620/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
НП: 11-кп/822/466/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
продукти, які знаходились на вітрині, висловлюючись при цьому ненормативною лексикою. Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 не реагував на зауваження з боку продавців та власників магазину, продовжуючи вчиняти протиправні діяння. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 робота магазину була зірвана, а потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3700 грн.

Окрім цього, під час спроби припинити протиправні дії ОСОБА_10 , останній, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів руками в обличчя, спричинивши тим самим потерпілому легкі тілесні ушкодження, у вигляді саден та синців.

На вказаний вирок адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати та призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України з урахуванням ст. 69 КК України, а саме у вигляді штрафу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що районний суд при призначені міри покарання виходив з того, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів, не працює, що не відповідає дійсності, оскільки згідно довідки виданої «Чернівецьким обласним наркологічним диспансером» №802 від 10.06.2020р., яка міститься у матеріалах справи на аркуші №51, ОСОБА_7 з 18.03.2016р. не перебуває на обліку.

Посилається на те, що ОСОБА_7 працює у ПП «Вербена» на посаді вантажника, а також проживає разом з матір`ю похилого віку.

Стверджує, що шкода завдана ОСОБА_7 була відшкодована в повному обсязі.

Вказує, що районним судом не доведено перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, що виключає обтяжуючу обставину зазначену у вироку.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників не надходило.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , яка просила залишити вирок районного суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 тому колегія суддів керуючисьст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_12 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно із ч.2 ст.302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, встановлено, наявність письмових заяв потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які згідні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згідні з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , щодо невідповідності призначеного обвинуваченому покарання особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є несправедливим через неврахування пом`якшувальних обставин та хибне зазначення обтяжуючих обставин, є не обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при винесенні вироку, зазначених вимог закону, дотримався в повній мірі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тобто те, що ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю кримінального проступку, щире каяття, а також вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 на відсутність доказів знаходження ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального проступку не відповідає вимогам закону, факт перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння було встановлено у результаті досудового розслідування.

Згідно заяв, що містяться в матеріалах справи, в тому числі і заяви самого ОСОБА_7 , учасниками даного кримінального провадження дано згоду на визнання встановлених досудовим розслідуванням обставин, що позбавляє їх права на оскарження встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються тим, що районний суд проводив судовий розгляд згідно ст. 302 КПК України, під час якого ОСОБА_7 за участю адвоката ОСОБА_6 визнав свою винуватість у скоєнні кримінального проступку, був згодний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, дав згоду на спрощене провадження.

Апелянтом представлено апеляційному суду довідку від 20.09.2020 року про те, що ОСОБА_7 працює вантажником ФОП ОСОБА_13 . На момент ухвалення оскаржуваного вироку, така інформація була відсутня. Крім того, і на момент апеляційного розгляду відсутня інформація про розмір доходу, який він отримує, тому доводи апеляційної скарги про те, що районним судом безпідставно не призначено покарання у виді штрафу є необґрунтованими.

Сам апелянт не вказав у доводах апеляційної скарги існуючий у ОСОБА_7 дохід, його розмір.

Під час апеляційного розгляду представлено розписку про відшкодування потерпілій шкоди, спричиненої кримінальним проступком.

Як районним так і апеляційним судом не встановлено підстав, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 проступку, і дають підстави для застосування ст. 69 КК України, не наведено їх у доводах апеляційної скарги.

Той факт, що районним судом призначено ОСОБА_7 покарання у виді мінімального строку арешту, свідчить про врахування усіх встановлених по даному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, що зазначені у доводах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, районним судом в повній мірі враховано в сукупності всі обставини кримінального провадження, наслідки його вчинення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, саме такий вид покарання призначено районним судом.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_7 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних

справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року, яким визнано винним ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.11.2020 року

(дата засвідчення копії)