Справа № 201/20/21
Провадження № 1кп/201/2/2021

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000356 від 27.09.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-18.10.2012 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік

-08.08.2016 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік

-01.04.2020 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік

-13.07.2020 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2020 року у виді одного року позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року, і остаточно призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
26.09.2020 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в Севастопольському парку, який розташований по вул.Севастопольська, 11ум. Дніпро, на землі помітив синій пакет та прозорий пакет з полімерного матеріалу, підійнявши спочатку прозорий пакет з полімерного матеріалу та перевіривши його вміст, виявив, що в середині знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину - метамфетамін. Після чого, ОСОБА_2 розуміючи, що знайдена ним речовина є психотропною - метамфетаміном, обіг якої обмежено, діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, поклав вищезазначений пакет з полімерного матеріалу з його вмістом у ліву кишеню, одягнутих на нього штанів, таким чином незаконно умисно придбав та почав зберігати при собі речовину загальною масою 0,7258 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфетаміну складає 0,3880 г. Далі, ОСОБА_2 підійняв з землі синій пакет та перевірив його вміст, виявив, що в середині знаходиться речовина рослинного походження зеленокоричневого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб - канабіс. Після чого, ОСОБА_2 розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом - канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, поклав вищезазначений синій пакет з його вмістом у рюкзак, який був при ньому, таким чином незаконно умисно придбав та почав зберігати при собі речовину масою 115,011 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 50,329 г та почав пересуватись пішим ходом вулицями м. Дніпро.

В цей же день, тобто 26.09.2020 ОСОБА_2 , пересуваючись пішим ходом по вул. Севастопольська м. Дніпро, маючи при собі незаконно придбану речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено та незаконно придбану речовину - канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, був зупинений співробітниками поліції біля буд. 18Д по вул. Севастопольська у м.Дніпро та під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул.Севастопольська, буд.18Д в період часу з 20 годин 50 хвилин до 21 годин 15 хвилин у ОСОБА_2 , було виявлено та вилучено речовину загальною масою 0,7258г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфетаміну складає 0,3880 г. та зберігав при собі у лівій кишені штанів з метою особистого вживання, без мети збуту, а також вилучено речовину масою 115,011 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 50,329 г, яку ОСОБА_2 , умисно незаконно придбав та зберігав при собі у своєму рюкзаку з метою особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_2 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин та наркотичних засобів без збуту, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту заяви, обвинувального акту та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання, а тому суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2020 року у виді одного року позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року, і остаточно визначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом віднесено рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із наступного.
Згідно з ч.1 і ч.2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину (проступку), і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів (проступків) як засудженими, так і іншими особами.
За приписом ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин (проступок), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (проступків).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення під час перебування на іспитовому терміні, розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, обставиною, яка пом`якшує покарання та обставиною, яка обтяжує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, а також конкретні обставини справи.
Разом з тим, встановлено, що вказане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив під час іспитового строку 26.09.2020 року, який йому було призначено згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року.

Згідно ч.1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, виходячи зі змісту ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосуваннястатті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 вчинив новий злочин в період перебування на іспитовому терміні за вказаним вище вироком, суд вважає, що відсутні обставини, які б могли слугувати підставою для рішення про застосування до нього ст.75 КК України.
Відповідно до принципу обрання остаточного покарання, обвинуваченому в силу норм ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, слід обрати часткове приєднання.
Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відтак, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 , слід обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати в розмірі 1961 гривень 40 копійок за проведення експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання, призначену за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2020 року, і з урахуванням правил складання покарання, встановлених ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_2 не обиралася.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ сейф-пакет № 7134998, в якому міститься 115,011 г речовини - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 50,329 г, а також сейф-пакет № 1177126 з кристалічною речовиною масою 0,7258 г, в якому міститься психотропна речовина метамфетамін масою 0,388 г, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1961,40 гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1