Справа № 460/3074/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/982/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 30.07.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів Львівської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 08.03.2018 приблизно о 13:00 год, маючи умисел на скоєння погрози вбивством, знаходячись поблизу будинку №4 на вул. Завадівській у м.Яворів Львівської області, тримаючи в руках дерев`яну палицю, неодноразово в усній формі пригрозив ОСОБА_9 позбавити останнього життя, які потерпілим ОСОБА_9 сприйнято реально, тобто як такі, що можуть здійснитися, що кваліфікується як погроза вбивством.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діях обвинуваченого складу злочину.

В обґрунтування скарги покликається на те, що суд першої інстанції під час судового розгляду вийшов за межі обвинувачення. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у потерпілого були реальні підстави побоюватися здійснення висловленої погрози обвинуваченим, оскільки така погроза супроводжувалась завданням ним численних пошкоджень транспортному засобу потерпілого. Однак, зазначений спосіб вчинення злочину відсутній у обвинувальному акті. Крім того, суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта згідно з яким вартість матеріального збитку внаслідок дії обвинуваченого становить 29755, 29 гривень, оскільки згідно з обвинувальним актом майнова шкода злочином не заподіяна. Звертає увагу на тому, що обвинувачений є інвалідом другої групи, а потерпілий, про що він зазначив у судовому засіданні, є спортсменом на при бажанні міг би сам справитися із обвинуваченим без сторонньої допомоги. Тому апелянт вважає, що у потерпілого були відсутні реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 08.03.2018 року приїхав з дружиною до будинку в АДРЕСА_2 , щоб забрати деякі речі. Коли збирались виїжджати з подвір`я, то їхній сусід ОСОБА_7 , з яким виникають конфлікти, зайшов до них на подвір`я з палицею (дрином), почав кричати, що вб`є його. Вони з дружиною налякались та забігли в будинок, де почали дзвонити в поліцію та до сусідів по допомогу. ОСОБА_7 почав вриватись в будинок. В подальшому почав бити палкою по його транспортному засобу.
Свідок ОСОБА_10 дала аналогічні показання у суді першої інстанції.
Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що є сусідом обвинуваченого та потерпілого. Коли вийшов із сином, то побачив ОСОБА_7 на подвір`ї потерпілого з великою палицею, побиту машину потерпілого. ОСОБА_7 погрожував, що всіх повбиває.
Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що 08.03.2018 року почув шум і крики, побачив машину побиту на подвір`ї потерпілого. ОСОБА_7 з великою палицею в руках погрожував, що всіх повбиває.
Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що почув крик на подвір`ї потерпілого. Коли прибіг, то побачив ОСОБА_7 з палкою. ОСОБА_7 йому сказав, що він побив машину і зараз вб`є потерпілого. Потерпілий ОСОБА_9 в цей час втік до будинку.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 08.03.2018 року, ОСОБА_10 звернувся із заявою про вчинений злочин з приводу пошкодження його транспортного засобу марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з протоколом огляду місця події від 08.03.2018 року з фототаблицею, який проводився за адресою м.Яворів Львівської області вул.Завадівська,4/1, під час якого оглянуто пошкоджений транспортний засіб марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_9 пошкодження автомобіля спричинив ОСОБА_7 шляхом нанесення численних ударів дерев`яним предметом, схожим на гілку від дерева. Виявлено та вилучено дерев`яну палицю.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 27.03.2018 року з фототаблицею, оглянуто дерев`яний дрючок невідомої породи дерева з корою, який було вилучено під час огляду місця події від 08.03.2018 року.
Відповідно до висновку експерта №9/179 від 21.03.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volvo V-60» реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, що перебуває у власності ОСОБА_9 станом на 08.03.2018 року становить 29755,29 грн.
Відтак, колегія суддів вважає, що покликаючись на вказані докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Покликання захисника у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки покликання суду першої інстанції у вироку на висновок експерта, яким встановлена вартість заподіяної шкоди, а також на заподіяння обвинуваченим пошкоджень транспортному засобу потерпілому лише підтверджують реальність його погрози вбивством потерпілому, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні та жодним чином не впливають на межі обвинувачення, пред`явленому ОСОБА_7 .

Крім того, обвинувачений у судовому засіданні відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, а під час судових дебатів зазначив, що вчинив не так як треба та ствердив, що вб`є потерпілого.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відтак, істотних порушень вимог КПК, які б давали підстави для скасування вироку Яворівського районного суду Львівської області від 30.07.2020 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
вирок Яворівського районного суду Львівської області від 30.07.2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4