Справа № 452/3496/15-к
Провадження № 1-кп/442/32/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря - ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000566 від 18.07.2015 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.262, ч.2 ст.15 п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України:

встановив:
ОСОБА_7 у лютому 2012 року розробив схему щодо незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: попередньо позичивши платіжні картки ПАТ КБ «Приват Банк» у своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і отримавши від них інформацію про пін - коди до карток, яка доступна лише їм, після чого підготувавшись до вчинення злочину за допомогою комп`ютерної техніки, яка розташована в інтернет-клубі «Софір» на пл. Ринок у м. Самборі Львівської області, розміщував повідомлення на сайті «slando.com.ua» про продажу ним різних побутових товарів, надавав їх характеристики і зображення, та погодивши з покупцями за допомогою телефону умови купівлі-продажу товарів і таким чином увійшовши в довіру, за допомогою системи операцій з безготівковими коштами надіслані ними кошти на карткові рахунки за вказаними картками привласнював, а товари покупцям не надав.

Так, ОСОБА_11 15 лютого 2012 року розмістив на вказаному сайті повідомлення про продажу ним акустичної системи та з допомогою комп`ютерної техніки виставив фотографії вказаної акустичної системи, яку він знайшов на інтернет - сайті, при цьому поставивши вигідну ціну і вказавши свій номер мобільного телефону, за яким до нього зателефонував ОСОБА_12 , котрий мав намір її придбати. Під час розмови ОСОБА_11 переконав його, що за допомогою поштового зв`язку надішле вказану акустичну систему, хоча у наявності такої у нього не було, та попросив перерахувати на картковий рахунок в ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти в сумі 150 грн., що ОСОБА_12 і зробив. Однак, після отримання грошових коштів ОСОБА_11 акустичну систему не надіслав, а вказані кошти зняв 15.02.2012 з карткового рахунку в банкоматі ПАТ КБ «Приват Банк», який знаходиться по вул. Валовій, 18в у м. Самборі Львівської області та витратив на власні потреби і саме у такий спосіб заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 150 грн., тобто заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме: кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 17 лютого 2012 року у такий самий спосіб розмістив на вказаному сайті повідомлення про продажу ним об`єктива до фотоапарата «Кенон» і до нього зателефонувала ОСОБА_13 , котра мала намір його придбати. Під час розмови ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_13 , що за допомогою поштового зв`язку надішле вказаний об`єктив, хоча у наявності в нього такого не було, та запропонува їй перерахувати на картковий рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти в сумі 1 600 грн., що ОСОБА_14 виконала, однак після отримання грошових коштів ОСОБА_11 об`єктив їй не надіслав, а вказані кошти зняв 17.02.2012 з карткового рахунку в банкоматі по вул. Валовій, 18 в у м. Самборі та витратив на власні потреби і у такий спосіб заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 1 600 грн., тобто заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) повторно, а саме: вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у такий самий спосіб ОСОБА_11 2 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 в сумі 750 грн., обіцяючи надіслати йому монітор марки «Самсунг 710», 3 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 в сумі 1 280 грн., пообіцявши йому надіслати ноутбук, 5 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 в сумі 600 грн., обіцяючи надіслати йому мікрофон, 13 та 15 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_18 в сумі 850 грн., пообіцявши надіслати йому бінокль, 23 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_19 в сумі 400 грн., домовившись надіслати йому пульт управління до пральної машини, 26 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_20 в сумі 400 грн., обіцяючи надіслати йому пристрій нічного бачення, 28 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_21 в сумі 400 грн., пообіцявши йому надіслати гітарний комбопідсилювач «Соrt MX30R», 30 березня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 в сумі 400 грн., домовившись надіслати йому підсилювач «Laney A 1» та 2 квітня 2012 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_23 в сумі 1 500 грн., пообіцявши надіслати йому велосипед марки «Водан Баракуда», тобто заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) повторно, а саме: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, ОСОБА_7 в червні-липні 2015 року з метою заволодіння вогнепальною зброєю - автоматом «Калашникова» та бойовими припасами до неї, що перебуває на озброєнні стрільців ВОХР, вступив в злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, та реалізовуючи свій злочинний умисел 18 липня 2015 року, приблизно о 00 год., зустрівся з цією особою поблизу кафе-бару «Диканька», розташованого в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, після чого вказана особа передала йому револьвер невстановленої марки та шапку - балаклаву, і продовжуючи дії, спрямовані на реалізацію цього злочинного умислу, 18 липня 2015 року о 02 год. 45 хв. вони підійшли до вартової споруди, що розташована на об`єкті залізниці у цьому ж селищі, в якій ніс службу старший стрілець ВОХР ОСОБА_24 , де ОСОБА_7 , тримаючи в руках револьвер, підійшов до вхідних дверей вартової споруди, а невстановлена особа підійшла до вікна вартової споруди з правої сторони від входу та по команді невстановленої особи «Стріляй» ОСОБА_7 через вікно дверей здійснив 6 пострілів у сторону ОСОБА_24 , а невстановлена особа у цей час із обріза мисливської рушниці здійснила два постріли через бокове вікно в сторону потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив розбій з метою викрадення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, а саме, злочин, передбачений ч. 3 ст. 262 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 18 липня 2015 року о 02 год. 45 хв. під час виконання дій, спрямованих на заволодіння вогнепальною зброєю - автоматом «Калашникова» та бойовими припасами до неї, знаходячись біля вартової споруди ВОХР, що розташована на об`єкті залізниці в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, по команді цієї особи «Стріляй», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направив револьвер в сторону стрільця ВОХР ОСОБА_24 , котрий ніс службу у вартовій споруді, та здійснив 6 пострілів, а невстановлена слідством особа здійснила у ОСОБА_24 два постріли з обріза мисливської рушниці, спричинивши йому відкриту черепно-мозкову травму та інші тілесні ушкодження, однак не довели свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя людини, до кінця з незалежних від їх волі причин, оскільки у них закінчилися набої та потерпілий почав кричати, що застосує вогнепальну зброю і по команді невстановленої особи вони втекли з місця вчинення злочину, тобто вчинив закінчений замах на умисне вбивство, а саме, замах на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 і п. 6) та п. 12) ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 у вчиненні шахрайства винуватим себе визнав повністю та показав, що він займався продажею товарів, широкий спектр яких перекупляв на інтернет аукціонах. У своїх знайомих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 він позичив картки, але вони не знали, що їх картки будуть використовуватися для шахрайства, і в подальшому, знайшовши в мережі інтернет фотографії товарів, які його зацікавили, розмістив їх на дошці оголошень сайту «Сландо», та коли до нього телефонували зацікавлені покупці, в телефонному режимі узгодивши з ним ціни, надавав реквізити платіжних карток, на які покупці переводили гроші, однак жодних товарів їм не надсилав. Зокрема, розмістив об`яву щодо продаж акустичної системи, після чого з ним зв`язався ОСОБА_12 із пропозицією купити її, та він, ОСОБА_27 , дав йому номер картки, на яку той переслав гроші, хоча такого товару в наявності у нього не було. Так само зробив із об`єктивом до фотоапарата марки «Кенон», який повинен був переслати ОСОБА_13 , домовившись з нею про відправку та отримавши гроші, об`єктив не відправив. Такою ж була схема та його дії по всіх решта епізодах. Продажем товарів в мережі інтернет він займався у період 2009 - 2012 років і поставлення товару були вчасними, однак у 2012 році почалися перебої з поставками, а тому відправити його покупцям він не зміг, оскільки не зміг отримати товар. Після того, як він обумовив всі деталі з покупцями та отримав гроші, у нього виник сумнів щодо поступлення товару, точніше він вже знав, що такого не буде. Частину грошей після він повернув, а саме ОСОБА_23 1 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною третьою цієї статті КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

За змістом об`єктивної сторони, злочину, передбаченого ст. 190 КК України способами вчинення шахрайства є: 1) обман; 2) зловживання довірою.

Обман при вчиненні шахрайства полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого, котрий за відсутності таких відомостей добровільно не передасть майно чи право на майно, зокрема коли предметом угоди виступають фіктивні предмети, які не існують в об`єктивній реальності або не належать винній особі.

Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна, що виникли внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, зовнішньої обстановки, цивільно-правових або трудових відносин, соціального статусу винного чи інших осіб тощо.

Отже, повідомляючи покупців про наявність товару та даючи його характеристику і обіцяючи надіслати товар поштовим відправленням після передоплати за відсутності такого товару, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами потерпілих шляхом обману, а не зловживання довірою і тому із висунутого ОСОБА_7 обвинувачення необхідно виключити такий спосіб заволодіння чужим майном як зловживання довірою.

Також суд вважає, що дії ОСОБА_7 не вірно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України за такою кваліфікуючою ознакою, як використання електронно-обчислюваної техніки. Так, під незаконними операціями з використанням електронно-обчислювальної техніки як кваліфікуючою ознакою шахрайства слід розуміти такі, спрямовані на заволодіння чужим майном або придбання права на майно операції, здійснення яких без використання електронно-обчислювальної техніки є неможливим. Якщо з використанням такої техніки здійснюються операції, які цілком можуть здійснюватись за допомогою іншої техніки або без неї, то розглядуваний склад шахрайства відсутній. Електронно-обчислювальна техніка у даному випадку виступає засобом вчинення злочину, а здійснювані з використанням неї операції становлять зміст шахрайського заволодіння чужим майном чи правом на нього. Отже, по епізоду заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, а тому, відповідно, його подальші дії по заволодінню грошовими коштами інших потерпілих - за ч.2 ст.190 КК України, як вчинені повторно.

ОСОБА_7 у вчиненні розбою з метою викрадення вогнепальної зброї та бойових припасів, а також у замаху на умисне вбивство визнав себе винуватим у повному обсязі, однак давати пояснення відмовився.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні розбою з метою викрадення вогнепальної зброї та бойових припасів, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, та закінченому замаху на умисне вбивство, а саме замаху на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб підтверджується такими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_24 про те, що він працював старшим стрільцем ВОХР на ст. Верхнє Синьовидне і в ніч з 17 на 18 липня 2015 року, з п`ятниці на суботу, о 00 годин заступив на службу на пост № 3 та мав нести службу до 4 години ранку. У ту ніч був туман та мряка. На озброєнні в нього був автомат системи Калашнікова та 60 набоїв до нього. Приблизно о 2 год. 45 хв., коли він знаходився у приміщенні вартової споруди, прослідував поїзд в напрямку міста Ужгорода, під час чого він подав машиністу сигнал «бадьорості» і через 5 хвилин після проходження поїзда присів, тримаючи ліхтар у правій руці, а в лівій руці автомат. У той час у двері постової будки був здійснений сильний удар, він ОСОБА_28 , направив в бік дверей ліхтар і ввімкнув його та побачив перед собою обличчя людини в чорній балаклаві та зауважив неголеність обличчя і дуло вогнепальної зброї. Відразу почув постріл, куля влучила йому в лоб, від чого він присів на підлогу, але свідомості не втратив, а інстинктивно затулився руками, тримаючи автомат. Також був здійснений постіл з боку вікна. Напад здійснювався одночасно з боку вікна та дверей. Нападники здійснили ще декілька пострілів і він чув, що вони перегукнулися, тому зрозумів, що їх було двоє. Тоді він, ОСОБА_28 , крикнув, що буде застосовувати зброю і нападники втекли, а він подзвонив у вартове приміщення та повідомив начальника варти про напад, після чого прибув стілець ОСОБА_29 , котрий допоміг йому добратися до вартового приміщення.

Із повідомлення ДТГО «Львівська залізниця» вбачається, що відрізком охоронюваної колії біля поста охорони мостів і тунелів № 3 проїхали, зокрема поїзди о 02.35 год. поїзд № 99 машиніст ОСОБА_30 та 03. 03 год. поїзд № 1609 машиніст ОСОБА_31 (том 3 а.с. 104).

Із Переліку особливо важливих об`єктів залізниці, що підлягають охороні підрозділами воєнізованої охорони Львівської залізниці вбачається, що до таких належать два мости та два тунелі на дільниці Стрий-Лавочне, що розташовані 1581+800 - 1582+ 680, охорону яких здійснює стрілецька команда СК-41 станції Верхнє Синьовидне (том. 3 а.с. 101).

Із журналу видачі зброї відомо, що ОСОБА_24 , пост № 3, 17 липня 2015 року видано зброю АКМ, серія НОМЕР_1 та 60 боєприпасів (том 4 а.с. 32).

Із матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався 18.07.2015 року о 02.47 год. із старшим стрільцем стрілецької команди № НОМЕР_2 смт. Верхнє Синьовидне Відокремленого підрозділу «Перший загін воєнізованої охорони» ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_24 , вбачається, що ОСОБА_24 о 00.00 год. заступив на службу на пост № НОМЕР_3 , обійшов межі поста, де повинен був нести службу з охорони об`єкта до 04.00 год. і доповів про прийняття поста начальнику відділення ОСОБА_32 . Останній раз, перед подією, доповідав начальнику відділення про обстановку на посту о 02.16 год. На посту все було нормально, ніяких зауважень не було, але був сильний туман та обмежена видимість. Приблизно о 02.год. 45 хв. ОСОБА_24 знаходився у постовій споруді, так як через об`єкт прослідував вантажний поїзд у напрямку Ужгорода. Згідно вимог п. 3.7. інструкції старшого стрільця СК-41 і п. 6 табелю поста № 3 стрілець при підході поїзда до об`єкта, що охороняється, повинен зайти в постову споруду і вести нагляд за рухомим складом до його проходження через об`єкт. Під час проходження поїзда в скло дверей постової будки був здійснений сильний удар, ОСОБА_24 направив в той бік ліхтар і ввімкнув його. Побачив в отворі розбитого скла обличчя людини в чорній балаклаві і дуло вогнепальної зброї, почув постріл, який поцілив йому в лоба. ОСОБА_24 впав на підлогу постової споруди, свідомості не втрачав. Напад було здійснено одночасно з двох боків постової споруди, вогонь вівся через вікно і двері. Одразу після нападу о 2 год. 50 хв. стрілець ОСОБА_24 повідомив начальника відділення ОСОБА_33 про те, що на пост скоєно напад, а також те, що він отримав тілесні ушкодження (том 3 а.с.106-114).

Із протоколу огляду місця події від 18.07.2015 року відомо, що під час огляду поста № 3, 1583 км, в с. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, де працівники ВОХР «ДТГО» Львівської залізниці несуть службу по охороні об`єктів залізничних мостів і, тунелів, встановлено, що двері одностулкові розділені на два вікна та обтягнуті металевою сіткою, яка провалена із вулиці всередину, скло розбите, біля входу на відстані 1,5 м знаходиться біла цегла, при вході на бетонних сходах є сліди бурого кольору; із двох сторін залізничного полотна знаходяться сліди пошкодження скла та віконних рам, на землі присутні всередині даного поста під номерами 1, 2, 3, 7 металеві предмети круглої та гострої форми, під номерами 5, 8, 6, 4, 9 трикутні пластмасові предмети; біля вікна під номером 9 знаходиться в дерев`яній стінці застряглий предмет; у віконній рамі з лівої сторони знаходиться металевий предмет. Під мостом з лівої сторони і сторону с. Межиброди службова собака встановила два сліди приходу та відходу невідомих осіб (том. 3 а.с. 1-3)

Із протоколу огляду місця події від 18.07.2015 та плану-схеми видно, що під час огляду поста № 3 воєнізованої охорони в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району виявлено: на підлозі уламки скла та сліди речовини бурого кольору; на підвіконнику отвір; з лівої сторони споруди на дерев`яних дошках наявні отвори. Із місця події вилучено полімерний пакет, фрагмент деревини зі слідами отворів, 7 металевих предметів та фрагменти скла із слідами речовини бурого кольору (том. 3 а.с. 13-22).

Із висновку експерта від 30.09.2015 № 3/931 вбачається, що на наданих фрагменті деревини (в місцях овальних та прямокутних деформацій) і дошках (в місцях отворів) встановлено присутність речовин, які можна віднести до продуктів пострілу (сліди металізації свинцю) (том. 3 а.с. 46-49)

Із висновку експерта від 26.10.2015 року № 5/1100 видно, що пошкодження на вирізці з пакету трьох дощок та на вирізці з дошки, у вигляді наскрізних, ненаскрізних отворів та поверхневих заглиблень, які були вилучені 18.07.2015 року при огляді місця події по факту замаху на вбивство стрільця воєнізованої охорони ОСОБА_24 , який здійснював охорону поста № 3 на залізничному мості в с. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, являються вогнепальними та утворені металевим дробом (сплав на основі свинцю), діаметром біля 5 мм, в результаті пострілу мисливським патроном до гладкоствольної зброї (том 3 а.с. 50-53).

Із висновку експерта від 12.10.2015 № 5/1094 відомо, що надані на дослідження п`ять металевих предметів є кулями 5,6 мм спортивно-мисливських патронів кільцевого запалювання, які призначені для стрільби із спортивно-мисливської зброї. Дані кулі ймовірно стріляні із саморобної або переробленої зброї, ствол якої має гладкий канал діаметром 5,4-5,5 мм. П`ять куль, надані на дослідження, є частинами п`яти патронів (том 3 а.с. 55-56).

Із висновку експерта від 13.10.2015 № 5/1189 вбачається, що вилучені 18.07.2015 під час огляду місця події гільзи № 1 та № 2 є складовими частинами боєприпасів до мисливської вогнепальної гладкоствольної зброї гільзами мисливських патронів 12 калібру з маркуванням «BASCHIERI:PELLAGRI-12». Дані гільзи стріляні. Гільзи промислового італійського виробництва.

Мисливські патрони 12 калібру, гільзи яких надані на дослідження, призначені для стрільби з мисливської гладкоствольної зброї 12 калібру промислового виготовлення, а також можуть бути використані при стрільбі з переробленої мисливської гладкоствольної зброї 12 калібру, виготовленої саморобним способом шляхом вкорочення ствола та прикладу-обрізу.

Гільзи № 1 та № 2, надані на дослідження та кулі № 1, № 2 та № 3, які надійшли на дослідження, частинами одного патрона не являлися, оскільки дані об`єкти є складовими частинами різних видів патронів.

Гільзи № 1 та № 2, п`ять фрагментів пиж-контейнерів та десять металевих предметів сферичної форми ( картечей) є складовими частинами одного виду патрона, а саме мисливських патронів, які призначені для стрільби з мисливської гладкоствольної зброї. Однак, встановити, чи складали до пострілу дані частини одне ціле патронів не являється можливим, оскільки на гільзах, пиж-контейнерах і картечі не відображаються індивідуальні сліди (том 3 а.с. 58-63).

Із висновку судово-медичної експертизи відомо, що у ОСОБА_24 було виявлено відкриту черепно-мозкову травму у вигляді проникаючого вогнепального поранення, вдавленого фрагментарного перелому лобної кістки з ушкодженням апоневротичного шолому, забій головного мозку середнього ступеня важкості; багатовідламковий перелом головок IV-V п`ясткових кісток, рана м`яких тканин лівого передпліччя, лівого плеча, дві рани м`яких тканин верхньої третини стегна та задньої поверхні лівої гомілки, синець на правому плечі, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, могли виникнути внаслідок пострілу зі зброї, спорядженої металевою кулею. Синець утворився від дії тупого предмету або при ударі до такого під час падіння. Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент її заподіяння. Перелом п`ясткових кісток відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рани відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синець відноситься до легкого тілесного ушкодження (том 3 а.с. 23-25).

Із протоколу слідчого експерименту від 07.09.2015, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_24 , відомо, що він детально розповів та показав про події, які відбувалися в ніч з 17 на 18 липня 2015 року, а саме, у якому положенні він знаходився у вартовому приміщенні поста № 3 перед нападом, під час нападу та після нападу, як відбулося розбиття шкла у дверях та як здійснювалися постріли (том 4 а.с. 16-29).

Із висновку експерта № 152/2015-мк від 03.08.2015 видно, що при судово-медичній експертизі одягу ОСОБА_24 було виявлено: на лівому рукаві куртки два наскрізних вхідних вогнепальних пошкодження, на задній половинці штанів зліва чотири наскрізних вихідних вогнепальних пошкодження, на передній половинці штанів зліва одне наскрізне вхідне вогнепальне пошкодження, які заподіяні ранячими снарядами, до складу яких входив свинець та мідь.

Ураховуючи морфологічні особливості пошкоджень, відсутність додаткових факторів пострілу, площу та особливість відкладання металів можна вважати, що ранячі снаряди перед контактом з одягом могли проходити через якусь перешкоду, що призвело до їх деформації та фрагментації. У зв`язку з тим встановити відстань, з якої було проведено постріли, не надається можливим.

Беручи до уваги локалізацію розташування пошкоджень на одязі, можна вважати, що дульний зріз зброї в момент пострілу був направлений в задньо-ліву поверхню тіла. Встановити в якому положенні перебував потерпілий в момент пострілів при експертизі одягу не надається можливим (том 4 а.с. 7-12).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 23.07.2015, фіксація якого здійснювалася за допомогою відеозапису, вбачається, що ОСОБА_7 детально розповів про події, які відбулися в ніч з 17 на 18 липня 2015 року в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, під час яких він за попередньою змовою із ОСОБА_34 з метою заволодіння автоматом вчинили напад на охоронця ВОХР ОСОБА_24 , а саме ОСОБА_7 показав де знаходився автомобіль Міші Шередька, котрий приїхав з метою заволодіти бойовим автоматом охоронця в будці Львівської залізниці, про що вони домовилися за 4 дні до цього, зброю мали намір продати. По мобільному телефону він сказав, що передзвонить, коли вже будуть готові до того. Він передзвонив 17 числа, в обід, і вже о 00 год. 20 хв. вони зустрілися. Він, ОСОБА_27 , прийшов з ОСОБА_35 , із села, і вони обумовили коротко план дій в машині ОСОБА_36 . Хотіли налякати людину, говорили, як краще це зробити. Якщо він буде надворі або вийде надвір, налякати зброєю і заволодіти його зброєю та розбігтися. Шередько був одягнутий в чорну кофту, чорні штани та чорні черевики. Він витягнув сумку з багажника, це спортивна сумка чорного кольору фірми «Пума» невеликого розміру, і вони попрямували далі пішки по дорозі до залізничної колії, була приблизно 2 год. 15 хв. Місцевість він, ОСОБА_27 , добре знав, бо там проживав. Сумку ніс ОСОБА_37 , котрий зупинився на пів дороги, дістав дві маски-балаклави, одну маску-балаклаву дав йому, а другу надів на себе, також ОСОБА_38 дав йому револьвер і рукавиці. У ОСОБА_36 всі речі були посортовані, сумка мала два відділення. Іншу зброю ОСОБА_38 взяв собі, сумку залишили в траві. Зброя була заряджена, про що сказав ОСОБА_39 . Піднявшись до залізничних колій, він і ОСОБА_38 почали рухатися в напрямку приміщення охоронця, йшли по трав`яній поверхні. Потім він перейшовши першу залізничну колію до яру і пішов яром, пригнувшись, а ОСОБА_40 рухався неподалік першої залізничної колії по трав`яній поверхні. Ближче до приміщення охоронця територія освітлювалася, особа, в якої вони хотіли забрати зброю, знаходилася всередині. Він, ОСОБА_27 , зайшов зі сторони дверей, а ОСОБА_38 - зі сторони вікна приміщення охоронця і тоді ОСОБА_38 сказав: «Стріляй», після чого він, ОСОБА_27 , здійснив постріли, а ОСОБА_38 також здійснив постріли з обріза. Він, ОСОБА_27 , здійснив спочатку два постріли у верхнє вікно дверей вартового, а потім ще три постріли в нижню частину дверей, загалом було приблизно 5 пострілів. Під час здійснення пострілів у потерпілого той знаходився у напівсидячому положенні. Потім охоронець став кричати: «Стійте !» і ОСОБА_38 сказав втікати. Вони почали втікати по залізничній колії, а потім спустилися донизу по траві до місця де залишили сумку. Спочатку вони хотіли забрати автомат, але потім коли стріляли в охоронця подумали, що той теж буде стріляти з автомата. Також була можливість того, що позаду є теж пост і можуть допомогти охоронцю. Вони відходили в тому ж напрямку, з якого прийшли. Прибігши до сумки, ОСОБА_40 взяв у нього пістолет та балаклаву і сказав йому йти додому та мовчати, а сам побіг у напрямку паркування автомобіля (том 3 а.с. 64-92).

Також із протоколу про хід проведення негласної слідчої дії від 03.08.2015 відомо, що ОСОБА_7 підтвердив свою участь в нападі з метою заволодіння вогнепальною зброєю на стрільця ВОХР у ніч з 17 на 18 липня 2016 року, який він вчинив зі своїм знайомим ОСОБА_34 , а також розповів про те, що версію із автомобілем, який проїжджав у ніч нападу, він вигадав, щоб відвести від себе підозру та заплутати слідство, а також про те, що коли він із ОСОБА_41 підійшли до приміщення охоронця, то ОСОБА_42 кинув камінь у вікно, але охоронець не виходив і тоді ОСОБА_42 скомандував стріляти (том 3 а.с. 94- 99).

Із висновку експерта № 150 від 01.10.2015, складеного унаслідок проведення судово-психологічної експертизи відеоматеріалів слідчих дій з участю ОСОБА_7 , вбачається, що на всіх етапах слідчих дій, що зафіксовані на відеозапису, у показах, що стосуються фрагмента № 2 «Шлях до вартового поста та підготовка до нападу» ОСОБА_7 логічно і послідовно описує власні дії та дії співучасника, здійснює прив`язку їх у участі та просторі, робить опис матеріальних об`єктів, особливостей навколишнього середовища, мають місце конкретні спогади засновані на візуальній інформації (що побачив), робить прив`язку в просторі дій вартового, систематично за власною ініціативою вносить уточнення та доповнення в покази. Опис власних дій та особливостей місцевості супроводжує жестами ілюстраторами, які доповнюють сказане.

В результаті проведення формалізованого порівняльного аналізу покази ОСОБА_7 мають загальну узгодженість між собою стосовно етапів руху до вартового приміщення, особливостей зміни ландшафту та навколишніх об`єктів. Також покази ОСОБА_7 мають загальну узгодженість між собою стосовно послідовності дій та розміщення біля вартового з метою скоєння нападу. Також у даному блоку є узгодженість другорядних деталей, які фактично безпомилково повторюються на всіх етапах слідчих дій, а саме, що співучасник спочатку підходив близько до приміщення вартового із одного боку, потім відійшов для скоєння пострілу.

Із висновку судової психолого-психіатричної експертизи видно, що ОСОБА_7 в період інкримінованих йому дій психічним захворюванням не страждав, не виявляв однак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у нього не виявлено. Рівень та продуктивність психічних процесів ОСОБА_7 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. Рівень інтелекту відповідає отриманій освіті. З особливостей особистості на першому плані гіпертимні риси характеру (акцентуація характеру по гіпертимному типу), які знаходяться в межах психічної норми. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 не могли суттєво вплинути на його поведінку на момент інкримінованих йому дій, а також характер його свідчень по справі. Також виходячи з його індивідуально-психологічних особливостей, не схильний легко попадати під вплив сторонніх людей (том 4 а.с. 4-6).

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 КК України, доводиться наступними доказами, дослідженими судом:

-виписками ПАТ «Приватбанк» з картки ОСОБА_10 та ОСОБА_43 з яких вбачається, що на такі перераховувались кошти від потерпілих за ніби-то придбання товарів;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_13 від 18.02.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у гр. ОСОБА_13 грошовими коштами розмірі 1600 грн, які отримав по банківському перерахунку на картку;

-протоколом прийняття заяви про вчинений злочин ОСОБА_16 від 05.03.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався, що зловживаючи довірою ОСОБА_16 , шахрайським способом заволодів його грошима у сумі 1280 грн;

-протоколом-заявою ОСОБА_44 від 12.03.2012 про заволодіння грошовими коштами в сумі 150 грн.;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався, що зловживаючи довірою ОСОБА_44 , шахрайським способом заволодів його грошима у сумі 150 грн;

-заявою ОСОБА_45 від 13.03.2012 про вчинене правопорушення;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався, що шляхом обману заволодів коштами в сумі 760 грн., які належали ОСОБА_46 ;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_47 від 20.03.2012;

-протоколом явки з повинною від 11.04.2012, в якому ОСОБА_7 , заявив про те, що шахрайським способом заволодів грошовими коштами гр. ОСОБА_48 в сумі 850 грн.;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_19 від 26.03.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у гр. ОСОБА_19 грошовими коштами розмірі 400 грн.;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_23 від 02.04.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у гр. ОСОБА_23 грошовими коштами в розмірі 1500 грн. шахрайським способом;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_22 від 03.07.2012;

-протоколом явки з повинною від 19.04.2012, в якому ОСОБА_7 заявив про оте, що шахрайським способом шляхом обману заволодів коштами в сумі 1600 грн., які належали ОСОБА_22 ;

-протоколом-заявою про злочин ОСОБА_20 від 09.04.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у гр. ОСОБА_20 грошовими коштами в розмірі 400 грн. шахрайським способом;

-протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин ОСОБА_21 від 10.04.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у гр. ОСОБА_21 грошовими коштами в сумі 400 грн. шахрайським способом;

-протоколом-заявою про злочин ОСОБА_17 від 05.03.2012;

-заявою-явкою про каяття ОСОБА_7 , де останній зізнався про заволодіння у грошовими коштами в сумі 600 грн. шахрайським способом у ОСОБА_17 ;

Вищевказані докази є належними та допустимими, і в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.262, ч. 2 ст. 15 і п. 6) та п. 12) ч. 2 ст. 115 КК України КК України.

Таким чином, детальний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що вина ОСОБА_7 повністю підтверджена дослідженими судом доказами.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому, до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше не судимий, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому суд вважає, що перевиховання ОСОБА_7 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей КК України, що передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими кримінальними правопорушеннями, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років та інші, більш м`які покарання, з часу скоєння криінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 на час постановлення вироку минуло понад п`ять років, тобто, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України закінчилися строки давності, обставини, що порушують їх перебіг, не встановлені, тому суд приходить до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від відбуття призначеного йому покарання за цими статтями.

Також відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України в редакції вказаного Закону у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 затримано 24.07.2015 і з цього часу він перебуває у місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження, отже відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) на день постановлення вироку, 24.07.2020, він відбув 10 років позбавлення волі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, відбутий ОСОБА_7 у межах кримінального провадження, дорівнює фактично призначеному йому основному покаранню, а тому його належить звільнити з-під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям призначеного даним вироком покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч. 3 ст. 262, ч. 2 ст. 15 і п. 6) та п. 12) ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

Відповідно до ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у зв`язку з закінченням строку давності.

- за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

Відповідно до ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у зв`язку з закінченням строку давності.

- ч. 3 ст. 262 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності;

- за ч. 2 ст. 15 і п. 6) та п. 12) ч. 2 ст. 115 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 24 липня 2015 року, з часу затримання, зарахувавши, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення утримання у слідчому ізоляторі з 24 липня 2015 року по день оголошення вироку і звільнення з-під варти, тобто по 24.07.2020 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям призначеного даним вироком покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Після набрання даним вироком законної сили речові докази:

-автомат «Калашнікова» АКМ 47, серія НОМЕР_4 , № 9782 1967 року, який переданий на зберігання виконувачу обов`язків начальника команди № НОМЕР_2 ОСОБА_49 та знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання зброї в сейфі під № НОМЕР_3 в окремому сейфі для зберігання резервної зброї № НОМЕР_5 , там зберігати.

Речові докази, які передані на зберігання до камери речових доказів слідчого управління ГУ НП у Львівській області (том 4 а.с. 36), а саме:

-паперовий пакет, в якому знаходиться полімерний пакет;

-поліетиленові пакети НДЕКЦ, всередині яких поміщені 4 уламки скла зі слідами крові, цеглина, вирізки фрагментів деревини і трьох дощок пошкоджених, дві металеві деформовані дробинки, п`ять куль діаметром 5,4- 5,5 мм, три конверти із зразками крові,13 металевих предметів і 5 фрагментів пластмасових пиж-контейнерів;

-два паперові пакети із мікрооб`єктами;

-картонну коробку в опечатаному стані всередині якої знаходиться одяг потерпілого ОСОБА_24 , а саме бушлат (куртка);

-картонну коробку в опечатаному стані, всередині якої знаходиться одяг потерпілого ОСОБА_24 , а саме: штани, труси кепка, майка, сорочка, пара туфель та ремінь зберігати у виділеному кримінальному провадженні № 00000555 на підставі постанови прокурора від 19 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 10 545 (десять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 15 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для обвинуваченого ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3