УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4949/14-к

Провадження № 1-кп/638/337/20

23.11.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0001142 від 17.03.2013 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, працюючого інструктором УДУ ПТХС ім. Сітенко, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, працюючого в адвокатській фірмі «Актіо», проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
встановив:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 17.02.2013 року приблизно о 05 го. 45 хв. ОСОБА_8 разом з іншою особою, на автомобілі ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 з яким вони попередньо домовились про поїздку приїхали до будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_8 та іншої особи виник словесний конфлікт з водієм ОСОБА_9 , у зв`язку з несплатою ними узгодженої раніше суми грошових коштів за проїзд. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_8 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який знаходився на передньому водійському місці автомобілю ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 і через наполовину відкрите водійське вікно автомобілю ОСОБА_9 завдав 1 удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_9 , який викликав фізичний біль у останнього і не спричинив тілесних ушкоджень

В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисник заявили клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого в судовому засіданні заперечував проти закриття справи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 126 КК України, тобто подія мала місце у 17.02.2013 року.
Відповідно до ч.1 ст.12 КК України цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 17.02.2013 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_8 є проступком, та з моменту скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання захисника та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 126 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні до ОСОБА_8 , без розгляду.
На виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду кримінального провадження в розумні строки, з метою непорушення прав іншого обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.ст. 217, 334 КПК України, суд вважає доцільним виділити в окреме провадження матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
При цьому суд враховує, що виділення матеріалів судового провадження у відношенні ОСОБА_7 в окреме провадження не вплине негативно на повноту судового розгляду по даному кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ч.1 п.1 ст.49 КК України, суд, -
постановив:
Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України виділити в окреме провадження.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 126 КК України на підставі ч.1 п.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001142 від 17.02.2013 рокув частині обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.1 ст. 126 КК України - закрити.
Цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому ОСОБА_9 право на звернення в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя