Справа № 201/7101/20
Провадження №1-кс/201/2826/2020
УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09.07.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020р. ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просить зобов`язати вповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати вповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури вручити заявнику повідомлення про внесення до ЄРДР.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 09.07.2020р. ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст.ст. 357, 366, 367 КК України до Дніпропетровської обласної прокуратури. У зв`язку з карантином співробітник прокуратури запропонував залишити дану заяву в облаштованій в приміщенні прокуратури скриньці, що заявник і з робив.
28.07.2020р. ОСОБА_3 знайшов в поштовій скриньці лист №04/2/2-430-18 прокуратури Дніпропетровської області щодо пересилання його заяви про кримінальне правопорушення за належністю. Вимоги ст. 214 КПК України виконані не були, повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР заявнику вручено не було, за телефоном канцелярії Дніпропетровської обласної прокуратури інформації про внесення до ЄРДР отримати не вдалось, особистий прийом працівниками прокуратури в зв`язку з карантином не ведеться.
Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих заявником відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань вповноваженою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не вчинялося.
Заявник надав до суду заяву, в якій просив вимоги скарги задовольнити, судове засідання провести за його відсутності та без фіксування технічними засобами, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
З матеріалів скарги встановлено, що 09.07.2020р. ОСОБА_3 було подано до Дніпропетровської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357, 366, 367 КК України. Вказана заява датована 08.07.2020р.
В поданій заяві йдеться про те, що при ознайомленні з матеріалами справи 01.07.2020р. ним була виявлена відсутність у матеріалах справи клопотання про залучення доказів та клопотання про допит свідків, які були надані заявником під час судового розгляду 18.12.2018р. Захисник ОСОБА_4 оголошувала ці клопотання та суддя ОСОБА_5 розглядав їх що підтверджується записом аудіофіксації з 1-ї хвилини аудіофіксації по 20 хв. аудіофіксації судового процесу від 18.12.2018 p., та журналом судового розгляду від 18.12.2018р.
Відповідно до листа начальника відділу прокуратури області ОСОБА_6 від 10.07.2020р.вих. №04/2/2-430-18, заявника було повідомлено про те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення від 08.07.2020р. скерована за належністю до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для організації розгляду, у тому числі і в порядку ст. 214 КПК України.
Отже, на час розгляду даної справи відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 08.07.2020р. (подана до прокуратури області 09.07.2020р.) до ЄРДР уповноваженою особою прокуратури області не внесені.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 08.07.2020р. (подана до прокуратури області 09.07.2020р.) безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Відповідно до роз`яснень, наданих ВССУ в Узагальненні практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування від 12 січня 2017 року, згідно з ч. 7 ст. 214 КПК України для дотримання правил підслідності передання наявних у прокурора матеріалів провадження має здійснюватися ним після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, а не до цього.
Факти скерування кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування та отримання його останнім підтверджується внесенням до ЄРДР відомостей про рух кримінального провадження.
За викладеного, слідчий суддя критично оцінює твердження прокурора про невнесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку зі скеруванням заяви ОСОБА_3 до СУ ГУ НП в Дніпропетровській області.
Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.07.2020р. та надати заявнику відповідний витяг з ЄРДР.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09.07.2020р. задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 08.07.2020р. та надати заявнику відповідний витяг з ЄРДР.

В задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1