Провадження 1-кп/557/19/2021
Справа 557/1594/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000101 від 13 листопада 2020 року, 0000122 від 23 листопада 2020 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних сил України, стрільця-помічника гранатометника 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, із середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпіого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону Украіни «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, приблизно о 10 годині 00 хвилин 08 квітня 2020 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 , та перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , про своє місцезнаходження до органів військового управління не заявляв, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 10 години 00 хвилини 30 листопада 2020 року, після чого самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 , припинивши вчинення продовжуваного злочину, виявив бажання проходити військову службу та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , 12 листопада 2020 року приблизно о 20 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та заволодіння кукурудзою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що він посягає на чуже майно та не має права ним розпоряджатись, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшов на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0160, що розташована поблизу с. Витків Гощанського району Рівненської області та перебуває в оренді ТОВ «Полісся Гарант», котра засіяна вказаним підприємством рослинами кукурудзи, де зірвав 240 (двісті сорок) штук качанів кукурудзи, загальною вартістю 3600 гривень, чим спричинив для ТОВ «Полісся Гарант» матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування, та пояснив, що перебуваючи на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка тимчасово була розташована у АДРЕСА_3 , у квітні 2020 року самовільно залишив розташування частини та перебував за місцем свого проживання у с. Дружне Гощанського району. Такі його дії були зумовлені сімейними обставини, по вирішенню яких він добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Що стосується обвинувачення ОСОБА_7 у викраденні кукурудзи, то такий ствердив обставини, які встановлені досудовим слідством та показав, що 12 листопада 2020 року приблизно о 20 годині на полі, поблизу с. Витків Гощанського району, зірвав 240 качанів кукурудзи для власних потреб, які перевіз до місця свого проживання. ОСОБА_6 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив застосувати до нього мінімальне покарання, врахувавши наявність на його утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є проступком та тяжким злочином, особу винного, зокрема його молодий вік та позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України не має судимостей, одружений та має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також думку представника потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, зазначивши у судовому засіданні про те, що претензій до нього не має.

Беручи до уваги вищенаведене суд прийшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції даної статті, та за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції даної статті, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, надавав органу досудового розслідування та суду послідовні показання, якими викривав свої дії, позицію представника потерпілого, а також враховуючи висновок Гощанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, за яким виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк, ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середніми та він не становить небезпеки для суспільства, суд відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України приходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 03 лютого 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі - 240 (двісті сорок) качанів кукурудзи, які зберігаються на території Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області (відділення поліції №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області), повернути власнику ТОВ «Полісся Гарант»; транспортний засіб марки «Wolkswagen Golf 3» на іноземній реєстрації НОМЕР_2 , який зберігається на території Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області (відділення поліції №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області), повернути володільцю ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1