Справа № 202/7241/20
Провадження № 1-кс/202/8397/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000870 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000870 від 23.11.2020 року.
Згідно з клопотанням в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000870 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 23.11.2020 року, приблизно о 20:00 год., по автодорозі Н-11 «Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв», яка проходить через Софіївський район Дніпропетровської області, рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який в районі с. Новоюлівка допустив наїзд на невстановленого пішохода, який рухався за межами проїзної частини дороги, та раптово почав переходити дорогу справа наліво по ходу руху автомобіля. В результаті ДТП невстановлений пішохід від отриманих травм помер в автомобілі швидкої допомоги.
24.11.2020 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення правопорушення у вигляді механічних ушкоджень, оглянуто та вилучено до території штраф-майданчику Софіївського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, смт. Софіївка, вул. Карпенка, 10А.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.01.2018 року ТСЦ1242, автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5
24.11.2020 року автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним, з метою запобігання приховування або знищення речового доказу або слідів, залишених на ньому, шляхом його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для забезпечення проведення необхідних в подальшому відповідних криміналістичних експертиз (зокрема судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу) та оглядів за участю відповідних спеціалістів, у зв`язку із подальшим забезпеченням можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального і правопорушення, прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.01.2018 року ТСЦ1242, належить ОСОБА_5 , та заборонити особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, надав заяву, в котрій клопотання підтримав, просив задовольнити та розглянути його без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000870 від 23.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 23.11.2020 року був вилучений автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 24.11.2020 року вилучений 23.11.2020 року в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.01.2018 року ТСЦ1242, автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 24.11.2020 року вилучений 23.11.2020 року в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000870 від 23.11.2020 року, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вказаний транспортний засіб був матеріальним об`єктом, котрий міг зберегти на собі сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження за допомогою проведення транспортно-трасологічної експертизи та судової експертизи технічного стану автомобіля. Крім того, визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000870 від 23.11.2020 року задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.01.2018 року ТСЦ1242, належить ОСОБА_5 , заборонивши особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 510», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1