Номер провадження: 11-кп/813/835/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року у кримінальному провадженні № 0002619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2019 року про повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого законодавства України відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 185 КК України, -

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року повернуто обвинувальний акт прокурору для виконання вимог діючого законодавства Україниу кримінальному провадженні № 0002619 від 23.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Цією ж ухвалою закрито судове провадженняу кримінальному провадженні № 0002619 від 23.07.2019 року та зупинено розшук відносно останнього.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно ст. 12 КК України (станом на 01.07.2020 року) діяння, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно п. 1 ч. 1 розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України (в редакції 2012 року), положення КПК України, що стосуються кримінального провадження щодо кримінальних проступків вводяться в дію одночасно з набранням чинності Закону України «Про кримінальні проступки».

З цих підстав, судом прийнято рішення в частині повернення обвинувального акту прокурору з посиланням на п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким врегульовано особливості досудового розслідування кримінальних проступків та їх судового розгляду, з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У обґрунтування своїх доводів зазначає, що посилання суду на положення п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» є безпідставними, оскільки повернення обвинувального акту можливе лише у підготовчому судовому засіданні (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Натомість повернення обвинувального акту відбулось під час судового розгляду по суті. Крім того, вказує, що в судове засідання від 28.10.2020 року, під час якого постановлено ухвалу суду, учасники судового розгляду не викликались, про що свідчить відсутність в матеріалах провадження відповідних розписок або повідомлень.

Просить, ухвалу суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 , який належним чином сповіщався про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився, в зв`язку з чим, з огляду на положення ч. 4 ст. 401 та ч. 4 ст. 405 КПК України, врахувавши думку прокурора та потерпілого, апеляційний суд вважав за необхідне провести розгляд за відсутності обвинуваченого.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
У статті 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а частиною 4 цієї статі визначено, які додатки повинні бути долученими до обвинувального акту.
Як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , при складанні обвинувального акту, слідчим дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладено відомості, які необхідно викласти в обвинувальному акті.
Надаючи правову оцінку викладеної в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції позиції та відповідності цих дій вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд враховує наступне.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року у підготовчому засіданні прийнято рішення про призначення судового розгляду за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України.
У ході судового розгляду, судом першої інстанції прийнято 4 рішення, зокрема двічі відносно обвинуваченого будо застосовано примусовий привід у судове засідання (29.11.2019 року та 23.12.2019 року) та 03.02.2020 року у судовому засіданні обвинуваченого оголошено у розшук, а судове провадження зупинено.
При вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції послався на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон № 2617 - VІІІ, яким врегульовано особливості досудового розслідування кримінальних проступків та їх судового розгляду, з урахуванням вимог глави 25 КПК України, оскільки відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, визначено як кримінальний проступок, щодо якого передбачено особливий порядок здійснення досудового розслідування та судового розгляду, судом першої інстанції прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України.
Разом з цим, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002619, ОСОБА_8 повідомлено про підозру 10.08.2019 року та 20.08.2019 року відносно останнього направлено до суду обвинувальний акт, тобто зазначені процесуальні дії вчиненні до набрання чинності Закону № 2617-VІІІ.
З цих підстав, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора щодо безпідставного посилання судом на положення п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», оскільки п. 6 вказаного Закону передбачено, що у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст. ст. 381, 382 КПК України.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на положення п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», є безпідставним.

Зазначені дії районного суду є помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Більш того, прийняття такого рішення на стадії судового розгляду не регламентовано кримінально процесуальним законодавством, оскільки повернення обвинувального акту, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України можливе лише за результатами проведення підготовчого судового засідання, а оскільки судовий розгляд був розпочатий, ці обставини унеможливлювали прийняття оскаржуваного рішення.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у порушення вимог Кримінально процесуального кодексу України, слухання справи відбулося 28.10.2020 року, без виклику сторін, зокрема прокурора, потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_8 .

При цьому, надані апеляційному суду матеріали, не містять відповідних розписок або повідомлень щодо виклику учасників судового процесу, журналу судового засідання від 28.10.2020 та технічного запису вказаного судового засідання.

Стаття 27 КПК України передбачає гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами. Крім того, пункт 5 цієї статті передбачає, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 103 КПК України передбачає форми фіксування кримінального провадження і згідно неї однією з форм фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження може бути носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Частиною 4 ст. 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим, а його необов`язковість передбачена лише в разі неявки в судове засідання учасників судового процесу.

Стаття 412 КПК України містить перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в разі допущення яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Пункт 7 ст. 412 КПК України вказує на те, що одним з таких порушень є відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носію інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Стаття 415 КПК України передбачає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції і суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке порушує право учасників кримінального провадження на справедливий судовий розгляд та доступ до правосуддя, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора в частині незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення є обґрунтованими та у відповідності до положень ст. 409, 412, 415 КПК України вказують на необхідність скасування ухвали суду першої інстанції, з призначенням нового розгляду.
Висновки апеляційного суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали допустився порушень вимог ст. 412 КПК України, а тому на підставі положень ст. 409, 415 КПК України, ухвала районного суду підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду обвинувального акту в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 376, 392 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року у кримінальному провадженні № 0002619 від 23.07.2019 року про повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого законодавства України відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 185 КК України,- скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж суді, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3