Провадження №11-кп/801/216/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 року по кримінальному провадженню, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниці, громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

15.06.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Звільнено 13.06.2014 на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 4540/18-21 від 06.09.2018 в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

в с т а н о в и в:

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 04.08.2018 близько 21 год. 20 хв., рухаючись пішохідною доріжкою поблизу будинку № 51 по вул. Юності в м. Вінниці помітив ОСОБА_9 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок вагою близько 10 гр. плетіння «Кардинал», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 4540/18-21 від 06.09.2018 становить 12644,92 грн. У цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливими мотивом та метою, спрямованою на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_9 та її чоловіка ОСОБА_10 , який йшов поруч, і схопив ОСОБА_9 за золотий ланцюжок, чим завдав останній тілесних ушкоджень, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1071 від 20.09.2018 виразились у садні в ділянці правого надпліччя в середній частині та садні на передній поверхні шиї в середній третині, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Однак, заволодіти майном ОСОБА_9 , а саме золотим ланцюжком, ОСОБА_8 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як останній не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_8 намагався покинути місце події, проте, був затриманий ОСОБА_10 до приїзду працівників поліції.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вирока Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_8 , та закриття кримінального провадження за відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 .

Вимоги мотивує тим, що суд при винесенні вироку взяв до уваги виключно показання потерпілої, свідків та досліджені в судовому засіданні матеріали даного кримінального провадження. Експерт ОСОБА_11 , яка була допитана за клопотанням сторони захисту, не надала прямої відповіді на поставлені запитання, оскільки експерт даного ланцюжка не бачив, проте визначив його оціночну вартість по опису, виконаному слідчим.

Заслухавши доповідь судді -доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 виконано в повному об`ємі.

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обвинувачений пояснював, що ввечері 04.08.2018 він йшов з супермаркету по просп. Юності додому. Він був випивший, йшов в шльопанцях та проходячи повз чоловіка та жінки, він зашпортнувся та випадково зачепився та впав на потерпілу. Тікати почав, оскільки боявся, що його будуть бити, оскільки чоловік зразу кинувся до нього. Можливо, під час падіння, руками зачепив потерпілу. Заперечив, що тягнув за ланцюжок. Зазначив, що умислу на відкрите заволодіння ланцюжком потерпілої у нього не було.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснювала, що 04.08.2018 вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 йшли по просп. Юності. По дорозі вони побачили як між ними впав шльопанець та в цей момент вона відчула, що хтось тягне її ззаду за ланцюжок. Ланцюжок зірвати не вдалося та від даних дій в неї на шиї залишився червоний слід від ривка та подряпане плече. Від ривка за ланцюжок вона впала на землю, а чоловік який здійснив на неї напад почав тікати в двори. ЇЇ чоловік ОСОБА_10 побіг за нападником. Перехожі хлопці, побачивши ситуацію, також побігли наздоганяти нападника. Коли наздогнали, викликали працівників поліції.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив показання потерпілої щодо того, що обвинувачений ОСОБА_8 кинув в їх сторону шльопанець, після чого напав на його дружину, вдарив її в область надпліччя та рукою потягнув за ланцюжок. Від ривка дружина впала, а обвинувачений почав тікати. В подальшому він наздогнав обвинуваченого.

Також вину ОСОБА_8 підтверджують показання свідка ОСОБА_12 , який підтвердив переслідування обвинуваченого ОСОБА_8 чоловіком потерпілої та твердження потерпілої, яка пояснювала, що на неї напав обвинувачений та показала ушкодження, а саме він побачив в неї червоний слід на шиї та подряпану спину.

Також винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме :

- висновком експерта № 1071 від 06.09.2018 20.09.2018, згідно якого при судово-медичному обстеженні 06.08.18 ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: «в ділянці правого надпліччя в середній частині - садно, .На передній поверхні шиї в середній третині садно». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді двох саден ділянок правого надпліччя і шиї виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають терміну, вказаному в «Ухвалі» - 04.08.2018. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді двох саден ділянки правого надпліччя і шиї за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995), виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають терміну, вказаному в «Ухвалі» - 04.08.2018. Характер і локалізація даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 свідчать про дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею в названі ділянки тіла, що за механізмом утворення не суперечить відображеному у протоколі допиту її від 05.08.2018, зокрема садно на передній поверхні шиї могло утворитись від травматичного тиснення та/або тертя металевим ланцюжком ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2018, з додатком до нього, за участю потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого в присутності понятих, потерпіла ОСОБА_9 повідомила про події, які мали місце 04.08.2018 близько 21:20 год. поблизу буд. № 51 по просп. Юності;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2018, з додатком до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_10 повідомив про події, які мали місце 04.08.2018 близько 21:20 год. поблизу буд. № 51 по просп. Юності;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2015, згідно якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_9 впізнала за загальними рисами обличчя, особу на фото під № 1, де зображений ОСОБА_8 , як особу, який намагався зірвати з її шиї золотий ланцюжок;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2015, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_10 впізнав за загальними рисами обличчя, особу на фото під № 4, де зображений ОСОБА_8 , як особу, який намагався зірвати з шиї його дружини ОСОБА_9 золотий ланцюжок.

Твердження адвоката ОСОБА_7 щодо недопустимості такого доказу як показання експерта ОСОБА_11 , яка провела оцінку майна, не оглядаючи його, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки експерт у судове засідання викликався за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні першої інстанції експерту було поставлено ряд запитань, на які вона надала вичерпні відповіді.

Зокрема, згідно ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до вимог ст.243 КПК України, експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи.

Згідно Розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), основними завданнями товарознавчої експертизи є визначення вартості товарної продукції.

Згідно п.п.3.3, 3.4 вище вказаної Інструкції, до експертної установи (експерту), окрім документу про призначення експертизи надаються, об`єкти для дослідження.

Відповідно до п. 3.5. цієї ж Інструкції «Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта)».

Таким чином порушень проведення експертизи судом не виявлено.

Щодо тверджень адвоката про відсутність у ОСОБА_8 умислу на заволодіння чужим майном, то суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які це спростовують, судом першої інстанції були перевірені належним чином та їм було надано відповідну оцінку.

Відносно тверджень у апеляційній скарзі адвоката , що обвинувачений ОСОБА_8 не мав наміру тікати з місця вчинення злочину, то суд вважає, що дані твердження спростосуються показаннями потерпілої та свідків, крім того, це не доводить невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні замаху на пограбування за встановлених обставин.

Заперечення вини обвинуваченим та всі вказані в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 доводи про недоведеність вини ОСОБА_8 спростовуються наведеними у вироку доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Апеляційний суд вважає,що суд першої інстанції вірно зробив висновок, що невизнання своєї вини ОСОБА_8 є визначеним ним способом захисту своїх інтересів та спробою,0 с уникнути відповідальності за вчинене.

В ч.2 ст. 65 КК України зазначено «Особі ,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари ,а виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України) .

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку Апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, звільнявся від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», позитивно характеризується за місцем проживання, згідно довідки з КЗ ВОНД «Соціотерепія», на диспансерному наркологічному обліку не перебуває, згідно довідки з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, за даними архіву та картотеки диспансерного відділення не значиться, а також обставину, яка обтяжує покарання, до якої відніс рецидив злочину.

Крім того, суд враховує і поведінку засудженого після вчинення злочину він вину не визнав, намагався зникнути з місця вчинення злочину.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ національні суди застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було отримано принципу «законності» і воно не було свавільним», та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку апеляційного суду, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України,суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3(трьох) місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді :