Справа №333/837/20
Провадження №1-кп/333/357/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000087 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 07.01.2020 р. о 18 год. 30 хвил., маючи прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись на території ринку «Південний», що розташований за адресою: вул. Новокузнецька, 6 у м. Запоріжжя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли на ґрунті раптового словесного конфлікту з малознайомою потерпілою ОСОБА_8 , схопив останню за шию, після чого наніс не менше п`яти ударів по голові кулаками обох рук та один удар ногою в область грудної клітини, спричинивши закритий перелом тіла правої виличної кістки та нижнього краю правої орбіти, синець з набряком м`яких тканин в правій навколо очній ділянці з розповсюдженням на ділянку правої щоки, крововилив на слизовій оболонці правої щоки, закритий перелом нижньої третини тіла грудини та мечоподібного відростку із незначним зміщенням відламків, гематома в ділянці переломів, синці на поперекових ділянках з обох сторін, які згідно висновку експерта №30 від 09.01.2020 року, кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

31.07.2020 р. в суд надійшла угода від 31.07.2020 року про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідно до якої: потерпіла та обвинувачений на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення. За цією угодою: прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, громадянину ОСОБА_7 ОСОБА_7 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком на один рік з покладанням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_7 згодний. ОСОБА_7 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: для потерпілого та обвинуваченого- обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК. У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_7 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника, потерпілого, які просила затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000087, проаналізувавши надану угоду про примирення, суд прийшов до висновку, що можливо затвердити вказану угоду про примирення та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31.07.2020 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначитийому покарання за цією статтею у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09.01.2020 року по 02.06.2020 р.у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 дні обмеження волі.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1