КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/685/2021
Категорія: ст. 304 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.
В обґрунтування такого рішення, слідчий суддя зазначив, що скарга на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення подана з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України. При цьому заявник не порушив питання про поновлення цього строку, на вказав у скарзі та не долучив доказів на підтвердження наявності перешкод для звернення до суду зі скаргою в термін, передбачений кримінальним процесуальним законом. Тому за відсутності підстав для поновлення строку на подачу скарги, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України вона підлягає поверненню.
Крім того, слідчий суддя вважав, що інші вимоги заявника у скарзі не є предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01 жовтня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення вчинені слідчим Другого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , начальником Другого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві О.Власюком та в.о. директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві Басалаєвою за ознаками, передбаченими ст. 365, ч. 3 ст. 366, ст. 396 КК України, а також проконтролювати процесуального керівника у кримінальному провадженню за №0000027 від 17 квітня 2020 року щодо винесення постанови про скасування постанови від 14.07.2020 про закриття зазначеного кримінального провадження без виконання першочергових слідчих дій.
За доводами ОСОБА_6 строк подання скарги починається з 15 вересня 2020 року, тобто з дати отримання ним листа від начальника відділу Одеської обласної прокуратури щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України. З огляду на те, що скаргу слідчому судді було направлено 22 вересня 2020 року, то процесуальний строк на оскарження бездіяльності прокурора не вважається пропущеним.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України визначено, які саме рішення вправі ухвалити слідчий суддя за результатами розгляду скарги.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. А тому перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочинається по закінченню 24 годин після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що 22 вересня 2020 року, скориставшись поштовим зв`язком, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність відповідальної особи Офісу Генерального прокурора, в якій просив зобов`язати таку особу:
1) проконтролювати процесуального керівника - прокурора Одеської обласної прокуратури винести постанову про скасування постанови від 14.07.2020 про закриття кримінального провадження №0000027 від 17.04.2020 за підписом ДБР ОСОБА_7 без виконання ним першочергових слідчих дій;
2) відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення вчинені слідчим Другого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , начальником Другого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві О.Власюком та в.о. директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві Басалаєвою за ознаками, передбаченими ст. 365, ч. 3 ст. 366, ст. 396 КК України;
3) проконтролювати призначення слідчих ГСУ ДБР та процесуальних керівників - прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальних провадженнях.
Крім того, ОСОБА_6 зазначив у скарзі наступне: "якщо суд вважає, що строк для подання скарги належить поновленню, оскільки я написав заяву Генеральному прокурору ОСОБА_8 01.08.2020, прошу строк поновити, тому що я не отримував ніяких повідомлень, що моя скарга була скерована до Одеської обласної прокуратури".

Що стосується вимог ОСОБА_6 у п.1 та п. 3 скарги, то вони не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, якими встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Тому колегія суддів вважає, що в даному випадку предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, які здійснюються за правилами ст.ст. 303 - 307 КПК України.

При цьому колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 вправі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України оскаржити безпосередньо до суду постанову слідчого від 14.07.2020 про закриття кримінального провадження №0000027.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_6 також оскаржив бездіяльність відповідальної особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 01 серпня 2020 року, яка 03 серпня 2020 року була направлена Генеральному прокурору ОСОБА_8 .

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування, то строк на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР розпочався у ОСОБА_6 після спливу 24 годин від часу отримання Офісом Генерального прокурора заяви від 01 серпня 2020 року. Проте ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою лише 22 вересня 2020 року, тобто за межами строку оскарження, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України. У скарзі він просив у разі необхідності поновити пропущений строк оскарження, посилаючись на те, що ніяких повідомлень про направлення в подальшому заяви до Одеської обласної прокуратури не отримував.

За змістом ухвали слідчий суддя не вбачав підстав для поновлення процесуального строку на подачу скарги і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки причин, які б дійсно перешкодили заявнику в межах визначеного законом строку оскаржити указану бездіяльність, ОСОБА_6 у скарзі не вказав, а тому слідчий суддя на законних підставах повернув йому скаргу.

Доводи ОСОБА_6 щодо дотримання процесуального строку оскарження бездіяльності є безпідставними, оскільки кримінальний процесуальний закон визначає початок строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з моменту вчинення бездіяльності, а не з часу отримання будь-якої відповіді про не вчинення певних дій.

До того ж виключно та обставина, що про бездіяльність ОСОБА_6 фактично дізнався лише 15 вересня 2020 року з листа начальника відділу прокуратури Одеської області, не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, за відсутності об`єктивних даних про наявні перешкоди для виконання заявником процесуальних дії у межах встановленого законом проміжку часу.

При цьому вказаний лист, на який посилається ОСОБА_6 , не є процесуальним рішенням у формі постанови, отже доводи заявника про те, що строк подання скарги до слідчого судді розпочався з дня отримання такого листа не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала від

01 жовтня 2020 року слідчим суддею постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4