Справа № 449/1667/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Перемишляни кримінальне провадження №0000326 від 20.11.2019р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Білка Перемишлянського району Львівської області, українки, громадянки України, розлученої, із середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , паспрт КС837685, РНОКПП НОМЕР_1

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені коридору Болотнянської ЗЗОС ІІ ст., що в с.Болотня Перемишлянського району Львівської області в ході конфлікту (словесної перепалки) з ОСОБА_5 умисно нанесла один удар правою ногою у взутті по лівій нозі ОСОБА_5 . Внаслідок таких дій, остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, що згідно висновкои судово-медичної експертизи є легким тілесним ушкодженням.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала факту нанесення потерпілій удару. Пояснила, що перебуває з потерпілою в неприязних відносинах. Їх діти навчаються разом і конфліктують. Цього дня вони зустрілись в черговий раз у школі для з`ясування причин конфлікту між дітьми. Біля кабінету директора потерпіла ОСОБА_5 звинувачувала у конфлікті між дітьми доньку обвинуваченої. Обвнувачена в свою чергу вважала, що конфлікт між їх дітьми провокує донька потерпілої. Після того як потерпіла назвала доньку обвинуваченої вошивою, - обвинувачена не витримала і копнула її. Після цього їх сварка продовжилась поки її не забрав чоловік.

Окрім визнання факту нанесення удару обвинуваченою ОСОБА_4 , винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що з обвинуваченою в них дійсно існує конфлікт, в т. ч. конфлікт існує між їх дітьми, з приводу чого вони періодично сперечаються. В цей день вони також сварились з приводу стосінків між їх дітьми. Обвинувачена обзивала і потерпілу і її дитину всякими словами. А згодом копнула її ногою;

- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6 (директора школи) про те, що 20.11.2019 р. біля її кабінету дійсно мала місце сварка між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 . Їх діти навчаються в одному класі. Хоча вони і є двоюрідними сестрами і мали б дружити, між ними постійно виникають сварки. Для вирішення чергового конфлікту між дітьми до школи з`явились обвинувачена та потерпіла. Між ними майже зразу почалась сварка і взаємні звинувачення. А після того, як потерпіла ОСОБА_5 назвала дитину обвинуваченої ОСОБА_4 «вошивою» - обвинувачена нанесла їй удар ногою (ніби правою) в стегно. Після чого сварка ще більше загострилась. Але згодом прийшов чоловік обвинуваченої і «розтягнув» їх;

-висновком судово-медичної експертизи №54/2019 від 21.11.2019 р., відповідно до якого при проведенні огляду, у ОСОБА_5 було виявлено один синець на лівій нозі, який виник від дії тупого предмету, міг утворитись від удару ногою у взутті 20.11.2019 р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 28.11.2019р. (з участю потерпілої та обвинуваченої - 2 шт.) та 29.11.2019 р. (з участю свідка ОСОБА_6 ) з фототаблицею до них, проведеного старшим слідчим Перемишлянського ВП ОСОБА_7 , в ході проведення яких потерпіла, обвинувачена і свідок підтвердили факт нанесення удару, його характер і місце. Дані отримані під час проведеного експерименту збігаються між собою.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати, що всі вони підтверджують факт нанесення обвинуваченою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Суд приймає до уваги визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини.

Вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставинами, що обтяжують вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючою вину обвинуваченої ОСОБА_4 обставиною, суд на підставі ч.2 ст. 66 КК України вважає образливі висловлювання потерпілої ОСОБА_5 на адресу доньки обвинуваченої.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує: характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (один удар ногою); фактичні обставини справи образливі висловлювання потерпілої; тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків - синець; а також те, що обвинувачена з самого початку не заперечувала факту нанесення удару, однак, просила врахувати, що її спровокували; згідно ст.89 КК України раніше не судима; за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно; має чотирьох неповнолітніх дітей; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; не працює, - вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді громадських робіт мінімальним строком шістдесят годин.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину передбаченому ч.1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком шістдесят годин.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1