Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/33/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді застави

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника 1-го ВРКП СУ ТУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_8 про обрання в рамках кримінального провадження №0000011 від 18.02.2020 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави - задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді застави. Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, іншими підозрюваними; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не взято до уваги, що у вказаному кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра, вручена ОСОБА_6 , а також факт того, що існують докази та інформація, які на даному етапі досудового розслідування можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, яке йому інкримінується органами досудового розслідування. Разом з цим, судом не надано можливість стороні обвинувачення навести доводи на підтвердження обставин зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки судом відмовлено у дослідженні під час розгляду матеріалів, що мають істотне значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а саме протоколу за результатами проведення НСРД, який містить відомості про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, що не наданий стороні захисту та не доданий до матеріалів клопотання у відповідності до ст. 221-222 КПК України. Також, однією з підстав застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави є те, що без запобіжного заходу він у будь-який час матиме можливість переховатися від органів досудового розслідування та суду. У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 уродженець м. Оріхів, Запорізької області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому судом не враховано та не взято до уваги при постановленні ухвали, що місце проживання та прописки підозрюваного за межами області, на значному віддаленні від органів досудового розслідування, що в сукупності з відсутністю обраного запобіжного заходу дає можливість підозрюваному ОСОБА_6 безконтрольного переміщення та таким чином переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які також проживають у тому ж регіоні, що і підозрюваний, особливо з урахуванням інформації про спроби впливу на свідків з боку ОСОБА_6 та службових осіб ТОВ «КНК», що свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 володіє значним обсягом грошових коштів, які він отримав в результаті проведення оперативної закупівлі незаконно виготовлених підакцизних товарів, та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази про систематичну діяльність ОСОБА_6 з реалізації нафтопродуктів за готівкові кошти наявні підстави вважати, що перебуваючи без будь-якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він в порушення чинних нормативно-правових актів України, з метою отримання неконтрольованих прибутків від реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів (пального), яких він фактично не міг облікувати та звітувати по облікам, у зв`язку з невідповідністю вимогам ДСТУ 7687:2015, ДСТУ 7688:2015 та невідомим походженням, без отримання відповідних дозвільних документів та попередньо не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, що має право на здійснення такого виду діяльності, в період з червня 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) по 17.09.2020 здійснював незаконне придбання та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів - нафтопродуктів (бензину автомобільного, дизельного палива).
В період з червня 2020 року по вересень 2020 року діючи умисно, будучи охопленим єдиним злочинним наміром, направленим на отримання незаконного прибутку від придбання незаконно виготовленого підакцизного товару - нафтопродуктів (бензину автомобільного, дизельного палива), достовірно знаючи про незаконність своїх дій, вирішив використати злочинну схему з реалізації незаконно виготовлених бензину автомобільного та дизельного пального виготовлених на потужностях заводу ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», розташованого за адресою Кіровоградська обл., Кропивницький р-н., сщ. Шостаківка, вул. Садова 2а,2б,1б,1в без відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства прикриваючись наявним в його розпорядженні ТОВ «Велеслав ЛТД» засновником та директором якого являвся одноособово.
Так, з метою збуту незаконно виготовлених паливо-мастильних матеріалів, які виготовляються на потужностях заводу ТОВ «КНК», що знаходиться в сщ. Шостаківка здійснював систематичне замовлення об`ємів паливо мастильних матеріалів через бухгалтера ТОВ «КНК» ОСОБА_10 . Для забезпечення придбання та реалізації незаконно виготовлених паливо-мастильних матеріалів та подальшого їх продажу за готівку, ОСОБА_6 використовував наявні в його власності мобільний телефон з номерами телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за допомогою якого останній здійснював обговорення вартості, кількості, строків поставки бензину та дизельного палива з потенційними покупцями, представниками перевізників та працівниками заводу ТОВ «КНК»
ОСОБА_6 17.09.2020 діючи умисно достовірно знаючи, що придбані та в подальшому реалізовані ним паливо-мастильні матеріали, які виготовляються на потужностях заводу ТОВ «КНК», яких він фактично не міг облікувати та звітувати по облікам, у зв`язку з невідповідністю вимогам ДСТУ 7687:2015, ДСТУ 7688:2015 здійснив реалізацію 10 000 літрів дизельного пального ОСОБА_11 за готівкові кошти на загальну суму 140 000 грн. В свою чергу службові особи ТОВ «КНК» факт реалізації паливо-мастильних матеріалів приховують замінюючи номенклатуру реалізованого товару шляхом документального відображення реалізації дизельного палива під виглядом розчинника органічного для обробки резервуарів марки Б, через підконтрольне підприємство ТОВ «ОТНП», яке в свою чергу показує реалізацію до ТОВ «Тайгер Ойл».
Протоколом допиту свідка - директора ТОВ «Тайгер Ойл» ОСОБА_12 від 24.11.2020 встановлено відсутність факту виписування ТОВ «Тайгер Ойл» доручення форми М2 на отримання ТМЦ №94/20 від 17.09.2020, перевізник ФОП « ОСОБА_13 » останньому не відомий, ТОВ «Тайгер Ойл» вказане перевезення не замовляло та не оплачувало, що в свою чергу підтверджує виключно документальне оформлення реалізації дизельного пального службовими особами ТОВ «КНК» під виглядом розчинника.
ОСОБА_6 достовірно знаючи, що виготовлене дизельне пальне на потужностях ТОВ «КНК», яке реалізується останніми під виглядом розчинників та містить велику частку сірки та по екологічним стандартам та показникам не відповідає ДСТУ 7688:2015 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №927 від 01.08.2013 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» заборонене в обігу на території України. Під час здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним обігом підакцизних товарів, в тому числі під виглядом господарської діяльності ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, з метою отримання незаконного та неконтрольованого прибутку, здійснював придбання з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (бензину автомобільного, дизельного палива). Реалізація придбаного ОСОБА_6 незаконно виготовленого дизельного палива
відбувалась за готівкові кошти за ціною 14 грн. за 1 л., тобто за ціною, що є нижче ринкової, в порушення вищевказаних законодавчих актів та порядку здійснення господарської діяльності.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано як незаконне придбання з метою збуту незаконно виготовленого підакцизного товару нафтопродуктів (дизельного палива), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021 відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що слідчим в обґрунтування клопотання надано наступні докази: повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, яке не може бути визнано слідчим суддею, як доказ, який би вказував на обставини визначені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 18.09.2020, з тексту якого не зрозуміло причетність до вчинення злочину ОСОБА_6 ; товаро-транспортна накладна, паспорт якості, протокол випробувань, висновком експерта, які не містять обставин та відомостей щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке ставиться йому в провину; протокол допиту свідка від 24.11.2020, який не вказує ОСОБА_6 , як особу, котра причетна до вчинення злочину; рапорти працівника оперативного підрозділу ГУДФС у Кіровоградській області, які також не можуть вважатись належним доказом причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке ставиться йому в провину, оскільки в них викладені лише твердження без посилання на докази. Інших доказів в обґрунтування клопотання слідчому судді надано не було. За вказаних обставин, слідчий суддя вважав, що не має достатніх та обґрунтованих підстав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, оскільки наявні у справі матеріали не містять доказів цього; наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може вчинити одну із дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України - слідчим, прокурором не доведено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та судового розгляду кримінальної справи.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі зазначені в ст.178 КПК України обставини, що стосуються особи підозрюваного та вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані вимоги закону слідчим суддею виконані не в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що 24.12.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя встановив, що не має достатніх та обґрунтованих підстав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, оскільки наявні у справі матеріали не містять доказів цього; наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може вчинити одну із дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України - слідчим, прокурором не доведено.

Колегія суддів не може погодитися з наведеними висновками слідчого судді.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується показаннями свідків, матеріалами, що отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Однак, відповідно до вимог ст.177 КПК України слідчим суддею не прийнято рішення щодо існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, наявністю яких слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_6 .

Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у подальшому може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за межі території України, а також може незаконно впливати на інших підозрюваних, які причетні до вчинення злочину, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки може змінити місце свого проживання, так як фактично ОСОБА_6 проживає в м. Києві, а зареєстрований за адресою Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи. Крім того, досудове розслідування здійснюється на території Кіровоградської області, що в свою чергу не зможе забезпечити й належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також є ризик незаконно впливати на свідків, які також проживають у тому ж регіоні, що і підозрюваний, особливо з урахуванням інформації про спроби впливу на свідків з боку ОСОБА_6 та службових осіб ТОВ «КНК», а оскільки підозрюваний ОСОБА_6 своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів, то наявні підстави вважати про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 володіє значним обсягом грошових коштів, які він отримав в результаті проведення оперативної закупівлі незаконно виготовлених підакцизних товарів на суму 140 тис. грн. та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази про систематичну діяльність ОСОБА_6 з реалізації нафтопродуктів за готівкові кошти наявні підстави вважати, що перебуваючи без будь-якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність.
Тому, з метою досягнення дієвості кримінального провадження нормами КПК України передбачено застосування заходів забезпечення цього провадження, одним з яких є запобіжні заходи (частина 1, пункт 9 частини 2 статті 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК (частина 1 статті 177 КПК).

Застава як один із запобіжних заходів полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Згідно вимог ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

З урахуванням встановленого в ході апеляційного розгляду, відповідно до вимог статей 177-178, 182, ст.194 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді застави буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2021 року становить 2270 гривень, тобто від 2270 до 45 400 гривень відповідно.

Підозрюваний та його захисник не навели переконливих доводів та не надали жодних доказів на підтвердження того, що матеріальне становище ОСОБА_6 не дозволяє реалізувати право на внесення застави, тому колегія суддів вважає доводи підозрюваного необгрунтованими.

З урахуванням наданих матеріалів провадження, практики Європейського суду з прав людини, обставин кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , який є умисним, корисливим, підвищену суспільну небезпеку злочину, який спрямований на незаконне збагачення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, які встановлено у відповідності до статті 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого, та вважає необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , визначивши розмір застави у межах, передбачених ст. 182 ч.5 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, поклавши обов`язки, передбачені п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, так як на сьогоднішній час не відомо місце знаходження грошових коштів, які підозрюваний отримав в результаті проведення оперативної закупівлі незаконно виготовлених підакцизних товарів на суму 140 000 грн.

Отже, внесення грошових коштів є невід`ємною складовою запобіжного заходу в вигляді застави. Саме цією сумою грошових коштів забезпечується належна процесуальна поведінка підозрюваного. Без фактичного внесення грошових коштів застава по суті зводиться до особистого зобов`язання, адже не забезпечується можливість застосування кримінально-процесуальної відповідальності в вигляді можливості звернення застави в дохід держави при порушенні її умов. За таких обставин застава втрачає дієвість в розумінні частини 1 статті 182 КПК.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 пункту 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Колегія суддів звертає увагу, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Окрім того, на підозрюваного колегія суддів вважає за необхідне покласти процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з населеного пункуту де проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування із свідками, іншими підозрюваними, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

При цьому, строк дії ухвали, в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, становить два місяці, але не більше строку досудового розслідування.
Крім того, за частиною 6 статті 182 КПК України, підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За частиною 11 статті 182 КПК, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

За статтею 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу таких норм КПК України, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та в порядку, передбачених КПК України. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення частини 7 статті 194 КПК, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Колегія суддів також зазначає, що окрім обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого ухвалою слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу відповідно до статті 194 КПК, існують безстрокові процесуальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, покладені на нього відповідно до частини 7 статті 42 КПК України, в тому числі обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Забезпечення виконання такого обов`язку обвинуваченого також є метою запобіжного заходу у вигляді застави.

Такий висновок випливає із законодавчого формулювання частини 8 статті 182 КПК, за якою якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Крім того, відповідно до цієї норми закону заставою забезпечується не тільки виконання обов`язків підозрюваним, обвинуваченим, а ще і обов`язки заставодавця щодо забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання заступника начальника 1-го ВРКП СУ ТУ ДФС у Кіровоградській області необхідно задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням в межах строку досудового розслідування обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити нову, якою клопотання заступника начальника 1-го ВРКП СУ ТУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_8 про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 45 400 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_6 внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) коштів на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду (UA 0011559 в ДКС України м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 899998).

Покласти на ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з населеного пункуту де проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування із свідками, іншими підозрюваними, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.
Роз`яснити ОСОБА_6 його процесуальні обов`язки, які випливають з положень ст. 182 КПК України та те, що у разі невиконання ним своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4