Провадження №11-кп/801/144/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001312 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2020, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, до затримання працював експедитором на приватному підприємстві, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання до затримання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Кіровським МВ ГУМВС України в Донецькій області 30.10.2010, раніше судимого:
14.11.2001 року вироком Торезького міського суду Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. 10.09.2003 року звільнений від відбування покарання на підстав ст. 2 ЗУ «Про амністію»;
18.05.2005 року вироком Торезького міського суду Донецької області за ч.1 ст. 121, ч. ч. 1, 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. 09.06.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів;
11.11.2009 року вироком Торезького міського суду Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 19.10.2011 р. звільнений умовно достроково на 8 місяців 24 днів;
15.02.2013 року вироком Торезького міського суду Донецької області за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, звільнився по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вирішено обрахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з 20.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 20 червня 2019 року, близько 22:30 години, ОСОБА_6 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Лялі Ратушної» по вул. Келецькій у м. Вінниці, біля приміщення цілодобового магазину «Продукти», безпідставно, використовуючи малозначний привід зауваження з приводу зайняття значного місця на лавці, повернувшись на місце суперечки, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_13 та бажаючи її настання, заздалегідь заготовленим знаряддя, а саме двома кухонними ножами які він тримав в обох руках, умисно наніс останньому один удар ножем в область голови та одразу після цього - один удар в область лівого плеча, після чого намагався залишити місце скоєння злочину, проте був затриманий. Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі.
Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 791 від 06.08.2019 у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження: різана рана голови; рубець як наслідок загоєння рани ділянки лівого плечового суглобу. Вказані тілесні ушкодження по давності утворення виникли, можливо, в термін, вказаний в ухвалі - 20.06.2019, за ступенем тяжкості належать: різана рана голови до легких тілесних ушкоджень, рана ділянки лівого плечового суглобу - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_13 виникли: різана рана голови - від дії предмета, що має ріжучі властивості, рана ділянки лівого плечового суглобу, оскільки на момент огляду відбулося повне загоєння рани з формуванням рубця, висловитися щодо характеру та механізму утворення за наявними даними не представилось можливим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_6 не мав умисел заподіяти смерті потерпілому з хуліганських спонукань, оскільки потерпілий перший почав на нього нападати, а тому він витягнув ніж і почав махати перед потерпілим, намагаючись захиститись, і не відчув як його випадково зачепив ножем, однак як помітив кров у потерпілого відійшов від нього, зрозумівши що випадково поранив його, і пішов з місця події.
Також свідок ОСОБА_10 зазначала, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілим був довготривалий, а свідок ОСОБА_9 не підтвердила, що в її присутності ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_13 ножові ушкодження за обставин, на які вказує потерпілий, та не бачила дій від обвинуваченого, які порушували громадський порядок.
Крім того, судом не було враховано отриманні тілесні ушкодження у обвинуваченого з якими його доставили до МКЛ ШМД, так як ОСОБА_6 сам не міг витребувати дані докази, а тому вони не були досліджені у суді, та характер нанесення ударів потерпілому і отримані ним ушкодження легкого ступеня тяжкості, що не доводить вину обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та відсутність в його діях складу злочину, та закрити кримінальне провадження, оскільки він не мав мети вбивати потерпілого. Також судом не було враховано, що всі свідки потерпілого його друзі і свідки давали неправдиві покази, до справи не було долучено відеозапис з камери на місці злочину та речі ОСОБА_6 з його кров`ю, не взято до уваги, що він звертався до поліції та лікарні про завданні йому тілесні ушкодження.
Крім того, зазначає, що вину в суді визнав частково, оскільки, відмахуючись ножом від нападу ОСОБА_13 , завдав йому легкі тілесні ушкодження і не тікав з місця події, а повільно пішов в сторону дому, так як погано себе почував.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги з мотивів зазначених в апеляційній скарзі, просять про скасування вироку і виправдання за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України з тих підстав, що суд першої інстанції без достатніх підстав прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 мав умисел на вбивство потерпілого і не дав оцінки поясненням ОСОБА_6 , що у нього з потерпілим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 також спричинили тілесні ушкодження і він захищаючись наніс удари ножем, а не з метою вбивства і що ОСОБА_6 нічого не перешкоджало завершити умисел на вбивство, оскільки він сам залишив потерпілого, та намагався піти, але його затримали знайомі потерпілого, про відсутність такого умислу свідчить і характер заподіяних тілесних ушкоджень, які є легкими, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що готовий нести відповідальність за протиправні дії за спричинення тілесних ушкоджень, але не за замах на вбивство, прокурор заперечив проти апеляційних скарг сторони захисту, оскільки конфлікт між обвинуваченим і потерпілим не підтверджений матеріалами кримінального провадження, покази свідки підтвердили в ході слідчих експериментів, що свідчить про безпричинність конфлікту в ході якого обвинувачений намагався вбити потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг і скасування вироку через неповноту судового розгляду та істотне порушення норм КПК України з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте суд не повно з`ясував всі обставини події злочину та залишив без належної оцінки показання обвинуваченого ОСОБА_6 в ході судового розгляду проте, що йому в ході виниклого конфлікту потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження і що він доставлявся до МКЛ ШМД 21.06.2019, де зафіксовано наявні у нього тілесні ушкодження та що з цього приводу він звертався до працівників поліції, хоча перевірка таких показань має суттєве значення для перевірки правильності кваліфікації.

На підтвердження пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході апеляційного розгляду було долучено документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і даним доказом має бути надана оцінка в сукупності з іншими доказами.

Також судом першої інстанції у вироку не наведено мотивів щодо незгоди з доводами захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України за якою обвинувачений ОСОБА_6 визнавав свою винуватість, а захисник ОСОБА_14 просив кваліфікувати дії ОСОБА_6 .

Окрім неповноти судового розгляду, суд першої інстанції допустив істотне порушення норм КПК, змінивши за власною ініціативою обвинувачення ОСОБА_6 в частині не доведення злочину до кінця.

Орган досудового слідства визначив, що причиною не доведення злочину ОСОБА_6 до кінця стало своєчасне надання медичної допомоги ОСОБА_13 , у зв`язку з чим смерть останнього не настала.

Проте суд першої інстанції без будь-яких мотивацій у вироку зазначив, що причиною не доведення злочину до кінця стало те, що ОСОБА_6 намагався залишити місце скоєння злочину, проте був затриманий.

Зміна обвинувачення має істотне значення для захисту, від якого обвинувачений ОСОБА_6 був позбавлений права захищатися в установленому порядку. Не допускається за ініціативою суду зміна обвинувачення, оскільки воно не покращує становище обвинуваченого і порушує право на захист обвинуваченого.

Зважаючи на дані обставини та відсутність клопотання про повторне дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нове рішення за апеляційними скаргами сторони захисту, а тому кримінальне провадження необхідно скерувати на новий судовий розгляд, для розгляду кримінального провадження, з дотриманням норм КПК та без допущення порушення права на захист обвинуваченого.

В ході нового судового розгляду необхідно повно перевірити показання обвинуваченого та дати належну оцінку зібраним доказам стороною обвинувачення, запереченням на них сторони захисту та взяти до уваги при визначенні правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , правові позиції Верховного Суду у наведених стороною захисту в апеляційній скарзі, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зважаючи на тяжкість злочину в якому обвинувачується ОСОБА_6 , особу обвинуваченого та можливість ризику щодо переховування від суду, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 415, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2020 щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити ОСОБА_6 на 60 днів, до 12.03.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4