Справа № 729/987/20
1-кс/729/200/20 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження з підстав наведених у скарзі.
Дізнавач СД Бобровицького ВП ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що постанова про закриття провадження є обґрунтованою та законною, а тому просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дізнавача СД Бобровицького ВП вивчивши скаргу та матеріали до неї, слідчий суддя доходить такого висновку.
Постановою т.в.о. начальника сектору дізнання Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 10.09.2020 року зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України (а.с.4).
Постанова обґрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 добровільно переказав кошти невстановленій особі, котра представилась продавцем, за купівлю автомобільної зимової гуми, а тому між ОСОБА_3 та невстановленою особою виникли цивільно - правові відносини.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зі змісту скарги та наданих на підтвердження доказів слідує, що копію постанови отримано заявником 24 вересня 2020 року. Таким чином, строк оскарження постанови не пропущений.
За приписами п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що слідує зі змісту ст. 94 КПК України. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.
Проте, з постанови про закриття кримінального провадження не вбачається які слідчі дії були проведені дізнавачем для встановлення особи, яка заволоділа коштами потерпілого, а посилання дізнавача та те, що між ОСОБА_3 та невстановленою особою виникли цивільно - правові відносини не базується на аналізі усіх встановлених обставин та не містить у собі усіх даних необхідних для висновку про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В судовому засіданні встановлено, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів та не проведено слідчих дій передбачених КПК України для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіхобставин кримінального провадження. Дізнавачем не проведено об`єктивної перевірки доводів потерпілого, не дана оцінка відповідним обставинам, на які він посилається, що призвело до необґрунтованого та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а тому вважаю, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова т.в.о. начальника сектору дізнання Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 10.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000005 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307,309, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 10 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000005 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 10.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000005 від 03.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Копію ухвали направити до СД Бобровицького ВП Ніжинського ГУНП в Чернігівській області для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1