Провадження № 1-кп/161/1369/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 грудня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000910 від 18 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, працюючого оператором з комбікормового виробництва та СГПП «Рать», не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.10.2020 близько 01 год. 30 хв., знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, реалізовуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом відкриття дверей, проник в салон транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2102, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , 1983 року випуску, належного ОСОБА_6 та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , сів за його кермо, після чого привів у дію двигун та розпочав рух останнім, чим незаконно заволодів транспортним засобом вартістю 17 000 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.
Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Факт алкогольного сп`яніння не заперечує. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні батьків з інвалідністю, потерпіла у своїй заяві претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просила обвинуваченого суворо не карати, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень так і іншими особами.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді домашнього арешту.
Речові докази: Передні чохли з сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору вилучені в ході огляду місця події за адресою: Луцький район, с. Оздів, вул. Ветеранів, неподалік будинку №57; Ключі від авто ВАЗ 2102 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 залишити за належністю ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: