У Х В А Л А

24 вересня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000069 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000069 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу слідчий просив накласти арешт на земельні ділянки із кадастровими номерами :05:003:0383, :05:003:0384, :05:003:0385, :05:003:0386, :05:003:0600, :05:003:0649, що розташовані в адімінстративних межах Вороньківської сільської ради СТ «Тополька-1», Бориспільського району Київської області, заборонити вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів щодо вищевказаних земельних ділянок. В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити. Власники майна в судовому засіданні підтримали думку слідчого та просили накласти арешт на вищевказані земельні ділянки.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене 30.06.2020 до ЄРДР за фактом шахрайства, вчинене у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Стаття 190 КК України передбачає відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як стверджує слідчий, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, використовуючи завідомо підроблені офіційні документи. Незаконно оформили право власності на земельні ділянки, які належали: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України долучив, витяг із ЄРДР, протокол допиту потерпілого, договір купівлі-продажу земельної ділянки, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, розпорядження, постанову про визнання речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання матеріали не доводять наявності обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не допускається. Отже, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000069 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 25.09.2020 об 08.30 год.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1