Справа № 397/822/20
н/п : 1-кп/397/104/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2020 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 06.06.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлучений, який утриманців не має, працює в СТОВ Михайлівське на посаді тракториста та електрика, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК Україниє особою, яка не має судимостей,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:
05.06.2020 близько 17 год 50 хв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли до ОСОБА_4 на пасбище, що знаходиться біля вул. Зарічна в с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області з метою, щоб вияснити коли сплатять грошові кошти її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по заборгованості в магазин ЧП Мальований.

В той же час між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин виникла конфліктна ситуація з даного приводу, в ході якої ОСОБА_2 почав заступатися за ОСОБА_3

05.06.2020 близько 18 год 00 хв у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_2 діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, доводячи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 до кінця наніс останній один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи, у наслідок чого остання не утрималася в положенні сидячі та похилилася на спину на поверхню земляного покриву порослою дикорослою рослинністю, потім наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини голови, після чого остання підвелася на ноги.

ОСОБА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел та скориставшись фізичною перевагою над ОСОБА_4 , наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої частини голови, у наслідок чого остання не утрималася на ногах після чого стала на коліна, в той момент ОСОБА_2 наніс один удар ногою в ділянку сідниць та наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої частини голови.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 . ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці підборіддя зліва, який відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 45 від 06.06.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
У ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 обвинувачений подав заяву від 14.07.2020 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_7 .
У ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_4 подала заяву від 14.07.2020 щодо відсутності заперечень проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, який йому ставиться у провину, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком невеликої тяжкості.
Як особа, ОСОБА_2 характеризується позитивно, проживає з співмешканкою та її донькою, постійно працює трактористом у СТОВ «Михайлівське» (т. 2 а.м.к.п. 95, 96), на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.м.к.п. 99), в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимостей.
Водночас, суд не погоджується із твердженням сторони обвинувачення стосовно того, що у ОСОБА_2 на утриманні знаходиться малолітня дитина, про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки доказів на підтвердження цього суду не надано, а згідно довідки виданою виконкомом Михайлівської сільської ради Олександрівського району від 09.07.2020, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_9 , яка є співмешканкою обвинуваченого.
Відповідно до ст. 180Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За наведених обставин, а також враховуючи те, що обвинувачений не є батьком малолітньої ОСОБА_8 , у суду відсутні підстави вважати, що малолітня дитина знаходиться на утриманні саме ОСОБА_2 .
Також, помилковим є зазначення в обвинувальному акті відомостей про судимість ОСОБА_2 , виходячи з такого.

Як убачається з обвинувального акту, в ньому зазначено, що ОСОБА_2 раніше судимий 08.04.2013 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено із іспитовим строком 2 роки.

Згідно довідки № 31/16-657 від 14.07.2020, ОСОБА_2 06.05.2015 знятий з обліку кримінально-виконавчої інспекції згідно ухвали Олександріського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2015, у зв`язку із закінченням іспитового строку (т. 2 а.м.к.п. 98).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються:

1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 647/1831/15-к, провадження № 51-336 км 17.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для врахування попередньої судимості ОСОБА_2 при призначенні йому покарання, оскільки останній є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України, не має судимості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_2 буде покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_2 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Речові докази та судові витрати, відсутні.
Керуючись ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: