ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5383/20 Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1310/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України

УХВАЛА
20 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 29.07.2020, в межах строку досудового розслідування.
Заборонено ОСОБА_7 залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України: прибувати до СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області із встановленою періодичністю.
Встановлено строк дії ухвали - до 29.07.2020.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подав апеляційну скарги, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про обрання стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що судом під час розгляду клопотання, в порушення вимог статей 132, 176-178, 183, 193, 194, 370 КПК України, не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Крім цього, відмічав, що існують ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, тому що він підозрюється у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена. Крім того, ОСОБА_7 повідомлено про підозру СВ Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області за частиною 2 статті 186 КК України, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, та після внесення застави і звільнення з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 повторно вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, схильний до ведення злочинного образу життя, уявляє підвищену соціальну небезпеку.
Беручи до уваги вищенаведене, а також ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні даних кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, прокурор вважав, що неможливо запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, також ОСОБА_7 повідомлено про підозру за частиною 2 статті 186 КК України, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, та після внесення застави і звільнення з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 повторно вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, що свідчить про те, що спростовує можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, а також про недоведеність слідчим та прокурором неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених статтею 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, погоджується й апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, яка не знята та не погашена, а також про наявність підозри за частиною 2 статті 186 КК України, що унеможливлює, на думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду слідчим суддею та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погодився суд апеляційної інстанції.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.
Судді: