печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження №0000434 від 10.02.2018 року - прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна тимчасово вилученого 21.12.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти на загальну суму 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 11 штук наступними серіями та номерами: СБ8973801, ЛБ3201149, УИ4371642, ВГ1667362, ЗГ1744178, ЛА0028096, ЗИ2097275, ФГ3945905, ФЗ8881176, СД7472562, СБ3723556; дерев`яну биту; набір для чищення зброї.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 10.02.2018 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 189, ч. 4 ст. 296, ст. 290, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 в 2018 році, знаходячись на території м. Павлоград Дніпропетровської області, умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, систематичного скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, створив і очолив злочинну організацію до складу якої в різний час увійшли не менше 20 осіб. При цьому, ОСОБА_4 , розподілив функції між учасникам злочинної організації. спрямовані на досягнення єдиного плану вчинення злочинів, відомого всім учасникам.
Так, установлено, що учасники вказаної злочинної організації 10.02.2018, приблизно о 18.40 год., перебуваючи в гаражному товаристві «Старт», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом з застосуванням зброї спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Крім того, учасники зазначеної злочинної організації 09.11.2019, приблизно о 03.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 та знаходячись в автомобілі SkodaOctavia навмисно створили ДТП з автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , після чого стали вимагати у останнього грошові кошти в розмірі 50000 гривень. З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця учасники злочинної організації постійно погрожували ОСОБА_8 , а також спричиняли йому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим останній був змушений періодично сплачувати їм кошти частинами.
Крім цього, 31.01.2020, учасники злочинної організації, висловлюючи погрози та застосовуючи насильство відносно ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , заволоділи автомобілем BMW 316, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Після цього, учасники злочинної організації переставили на вищевказаний незаконно отриманий транспортний засіб поставили номер знак Республіки Литва НОМЕР_3 та продали ОСОБА_10 .
Крім того, з березня 2020 року учасники злочинної організації, перебуваючи в АДРЕСА_2 під погрозою застосування насильства під надуманим мотивом постійно вимагають грошові кошти у ОСОБА_11 в розмірі 5000 доларів США. Остання будучи наляканою та переживаючи за своє життя змушена щомісячно сплачувати учасникам злочинної організації частину коштів.
21.12.2020 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва проведено обшукза адресою: АДРЕСА_1 .
У ході вказаного обшуку вилучено майно, у тому числі таке, що не передбачене ухвалою суду про надання дозволу на проведення обшуку, зокрема: грошові кошти на загальну суму 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 11 штук наступними серіями та номерами: СБ8973801, ЛБ3201149, УИ4371642, ВГ1667362, ЗГ1744178, ЛА0028096, ЗИ2097275, ФГ3945905, ФЗ8881176, СД7472562, СБ3723556; дерев`яну биту;набір для чищення зброї.

Цього ж дня вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вищевказане тимчасово вилучене майно має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор не з`явився. Слідчий ОСОБА_12 до канцелярії суду подав заяву про розгляд у його відсутність, заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене з метою збереження речових доказів слідчий суддя вважає за можливе задовольнити вказане клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В АЛ И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 21.12.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1) грошові кошти на загальну суму 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 11 штук наступними серіями та номерами: СБ8973801, ЛБ3201149, УИ4371642, ВГ1667362, ЗГ1744178, ЛА0028096, ЗИ2097275, ФГ3945905, ФЗ8881176, СД7472562, СБ3723556;

2) дерев`яну биту;

3) набір для чищення зброї.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1