137/60/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, засудженого 22.12.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі, (початок строку 27 лютого 2016 року, кінець строку: 07 листопада 2021 року) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що за період відбування покарання він двічі заохочувався правами начальника установи за виконання покладених на нього обов`язків, додержання правил поведінки та вимог безпеки праці, стягнень, що не погашені в установленому законом порядку не має.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_5 зазначив, що на його думку засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, а застосування до нього ст. 81 КК України є передчасним.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 22.12.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області останнього засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі (а.с. 9-10).

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (07.07.2019) (а.с. 16) , однак відповідно до витягів із протоколів №14 від 26.07.2017, №9 від 10.05.2018 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_4 у застосуванні до нього ст. 101 КВК України, ст. 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення (а.с. 13-14).

Відповідно витягу з протоколу № 10 від 28.05.2020 (а.с. 15) засудженого ОСОБА_4 переведено з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації, так як засуджений злісно порушує режим відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 яка міститься в матеріалах особової справи від 01.02.2021 (а.с. 16), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується незадовільно.Тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Порушеня виражались у порушені локалізації, перешкоджанні несенню служби молодшому інспектору та підбурювання інших засуджених до протиправних дій, самовільному залишенні свого робочого місця та спробі спровокувати конфліктну ситуацію. Уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, вважає свій рівень достатнім. Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. За час відбування покарання характеризується негативно, без нагляду адміністрації установи не спроможний дотримуватись режиму відбування покарання та чинного законодавства в цілому, не досяг належного ступеня виправлення передбаченого ст. 81 КК України.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 01.02.2021 (а.с. 17) засуджений ОСОБА_4 за весь період перебування в установі тричі притягався до дисциплінарної відповідальності. Також наявні 2 заохочення від 23.08.2019 та 02.04.2020.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1