НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 грудня 2020 року Справа № 322/1186/20

Провадження № 1-кс/322/335/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, щодо проведення перевірки за його депутатським зверненням повідомлення про злочин від 01.12.2020,

встановив:
14.12.2020 слідчим суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 заявлено самовідвід у кримінальному провадженні № 322/1186/20 (провадження № 1-кс/322/334/20) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, обґрунтований тим, що оскаржувана бездіяльність працівників Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за депутатським зверненням від 01.12.2020, в якому ОСОБА_4 просив внести відомості за ст.ст. 28, 351, 364 КК України окрім інших посадових осіб, також і щодо ОСОБА_3 як слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Відповідно до ст. 81 КПК України, заяву про самовідвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 35 цього Кодексу.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засідання 16.12.2020 не прибули, про дату, час та місце розгляду питання про самовідвід повідомлялись належним чином.

Враховуючи неприбуття в судове засідання 16.12.2020 всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст. 107 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За правилами частини першої статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Виходячи з наведеного, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З огляду на викладене, оскільки скарга ОСОБА_4 стосується зокрема і слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , суд вбачає обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, у зв`язку з чим визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 80 82, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. Заяву слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 від 14 грудня 2020 року про самовідвід у кримінальному провадженні №322/1186/20 (провадження № 1-кс/322/334/20) задовольнити.

2. Визначити іншого слідчого суддю для розгляду кримінального провадження №322/1186/20 (провадження № 1-кс/322/334/20) в порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1