Cправа № 127/565/21
Провадження № 1-кс/127/246/21
У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка, Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, офіційно непрацюючого, одруженого, раніше несудимого, який підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що близько 18 години 35 хвилин 12.11.2020 водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 217030» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області автодорогою сполученням «с. Хижинці с. Парпурівці» у напрямку с. Хижинці зі швидкістю близько 74,5?77,8 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах, не вибравши безпечну швидкість руху у межах видимості дороги, не врахував дорожню обстановку та в момент об`єктивної появи у полі його зору ОСОБА_7 , який на велосипеді «Салют» із встановленим на задньому брудозахисному щитку світлоповертачем червоного кольору рухався попереду у попутному напрямку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на вищезазначеного велосипедиста.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1095 від 17.12.2020 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми (множинних саден голови, крововиливу в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, субарахноїдальних крововиливів мозку та мозочку); множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; закритої тупої травми грудної клітини та живота: переломовивиху акроміального кінця лівої ключиці, розриву грудинно-ключичного з`єднання справа, множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям з крововиливами в міжреберні м`язи, розриву устя аорти з гемоперикардом, забою та розривів обох легень з гемопневмотораксом, розривів печінки та селезінки, гемоперитениуму, забою правої нирки; множинних переломів хребтового стовбуру з ушкодженням спинного мозку, перелому лівої плечової кістки, перелому кісток правого передпліччя, перелому правої та лівої стегнових кісток, переломів кісток обох гомілок, перелому лобкової кістки зліва.

Вказані ушкодження у ОСОБА_7 виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди. Сполучна травма тіла у ОСОБА_7 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-20/ 17343-ІТ від 17.12.2020 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 217030» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами пунктів 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля, яка відповідає довжині слідів гальмування, складала 74,5?77,8 км/год. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на велосипедиста шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху автомобіля «ВАЗ 217030» до швидкості руху велосипеда, при русі із допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год. В діях водій ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно яких:

- п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

30.12.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

На думку слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_8 від 09.12.2020, ОСОБА_9 від 23.12.2020, ОСОБА_10 від 23.12.2020, ОСОБА_11 від 28.12.2020, протоколом слідчого експерименту від 09.12.2020, висновком транспортно-трасологічної експертизи № 867 від 30.11.2020., висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-20/17343-ІТ від 17.12.2020, речовими доказами, вилученими під час проведення огляду місця події від 12.11.2020, іншими матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, оскільки власного житла він не має (проживає в будинку, який належить його дружині), постійне місце роботи відсутнє, неповнолітніх дітей на утриманні він не має, тобто може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому діянні не визнав, факт порушення ним Правил дорожнього руху заперечує, тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може здійснювати незаконний вплив на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, свідок ОСОБА_10 є односельчанином підозрюваного, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 є жителями сусіднього села, тому при спілкуванні з ними ОСОБА_4 може намагатися примусити їх змінити свої показання, надані в ході досудового розслідування.

Беручи до уваги вказані обставини, а також те, що обрання менш суворого запобіжного заходу перешкодить повноті та всебічності досудового розслідування, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що що будь - які ризики, передбачені статтею 177 КПК України відсутні, підозрюваний є приватним підприємцем та йому необхідно працювати для матеріального забезпечення своєї сім`ї, у зв`язку з чим просили застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000389, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 18 години 35 хвилин 12.11.2020 водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 217030» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області автодорогою сполученням «с. Хижинці с. Парпурівці» у напрямку с. Хижинці зі швидкістю близько 74,5 77,8 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах, не вибравши безпечну швидкість руху у межах видимості дороги, не врахував дорожню обстановку та в момент об`єктивної появи у полі його зору ОСОБА_7 , який на велосипеді «Салют» із встановленим на задньому брудозахисному щитку світлоповертачем червоного кольору рухався попереду у попутному напрямку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на вищезазначеного велосипедиста.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1095 від 17.12.2020 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми (множинних саден голови, крововиливу в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, субарахноїдальних крововиливів мозку та мозочку); множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; закритої тупої травми грудної клітини та живота: переломовивиху акроміального кінця лівої ключиці, розриву грудинно-ключичного з`єднання справа, множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям з крововиливами в міжреберні м`язи, розриву устя аорти з гемоперикардом, забою та розривів обох легень з гемопневмотораксом, розривів печінки та селезінки, гемоперитениуму, забою правої нирки; множинних переломів хребтового стовбуру з ушкодженням спинного мозку, перелому лівої плечової кістки, перелому кісток правого передпліччя, перелому правої та лівої стегнових кісток, переломів кісток обох гомілок, перелому лобкової кістки зліва.
Вказані ушкодження у ОСОБА_7 виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди. Сполучна травма тіла у ОСОБА_7 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-20/ 17343-ІТ від 17.12.2020 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 217030» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами пунктів 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля, яка відповідає довжині слідів гальмування, складала 74,5?77,8 км/год. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на велосипедиста шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху автомобіля «ВАЗ 217030» до швидкості руху велосипеда, при русі із допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год. В діях водій ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.
Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно яких:
1) п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;
2) п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
3) п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .
30 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000389 від 12.11.2020; показань свідків ОСОБА_8 від 09.12.2020, ОСОБА_9 від 23.12.2020, ОСОБА_10 від 23.12.2020, ОСОБА_11 від 28.12.2020; протоколу слідчого експерименту від 09.12.2020; висновку транспортно-трасологічної експертизи № 867 від 30.11.2020; висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-20/17343-ІТ від 17.12.2020; інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи без запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, проживає з дружиною та її малолітньою донькою, що в сукупності дає підстави для висновку про наявність міцних родинних та соціальних зв`язків підозрюваного.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що він займається підприємницькою діяльністю, однак жодних доказів того, що він зареєстрований як фізична особа підприємець підозрюваний суду не надав.

В судовому засіданні також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 весь час з моменту вчинення кримінального правопорушення (12.11.2020) до повідомлення йому про підозру співпрацював зі слідством, з`являвся на виклики до слідчого та прокурора, позитивно характеризується за місцем проживання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи не затриманим в порядку статті 208 КПК України, сам з`явився на розгляд вказаного клопотання, при цьому від органу досудового розслідування не переховувався та не перешкоджав кримінальному провадженню.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність родинних та соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність родини, зважаючи на репутацію підозрюваного, та те, що останній раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

На думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, розуміючи, що скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 лютого 2021 року (включно).
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
5. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 28 лютого 2021 року.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя