Ухвала
28 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 127/13011/17

провадження № 51-4026ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002168 щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується.
Як вбачається з мотивувальної та прохальної частини касаційної скарги, захисник не погоджується з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року (копії яких додано до касаційної скарги), проте у вступній частині скарги захисник не зазначає про вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року, що в свою чергу позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити дійсний предмет касаційного розгляду.
В зв`язку з цим, захиснику необхідно уточнити у вступній частині касаційної скарги суди, які постановили судові рішення, що оскаржуються, а також зазначити дату їх постановлення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте захисник ОСОБА_5 подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, суть наведених доводів в касаційній скарзі захисника зводиться до не погодження з оцінкою доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому захисник ОСОБА_5 , обмежившись загальними фразами про порушення, допущені, на її думку, судами першої та апеляційної інстанції, не обґрунтувала у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого та ухвали апеляційного суду та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 284, 370, 404, 412-413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Відповідно до вимог ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Проте захисник у касаційній скарзі порушуючи питання про закриття кримінального провадження в частині притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, не зазначає з яких саме підстав, передбачених ст. 284 КПКнеобхідно закрити кримінальне провадження.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів її апеляційної скарги.
Також, незрозумілим в прохальній частині касаційної скарги захисника є вказівка про те, що ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України, оскільки з доданих судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою, положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002168 щодо ОСОБА_4 , залишити без руху та надати десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3