Справа № 199/4243/20
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000725, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, з повною середньою освітою, не працевлаштованої, неодруженої, раніше не судимої, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12 травня 2020 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. екіпаж патрульної поліції «Легіон 112» Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у складі заступника командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 лейтенанта поліції ОСОБА_8 та поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 старшого сержанта поліції ОСОБА_4 згідно з розстановкою сил та засобів батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції перебував в наряді і виконував службові обов`язки з охорони громадського порядку на території міста Дніпра.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За п. 2 ст. 17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
У відповідності до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до покладених на неї завдань поліція:
1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;
2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;
6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності;
7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;
8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;
9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.
Цього ж дня, близько 12 год. 53 хв. вказаним екіпажем поліції у складі заступника командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 лейтенанта поліції ОСОБА_8 та поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , біля будинку № 494, який розташований по вул. Передовій у м. Дніпро за порушення Правил дорожнього руху, на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» був зупинений мопед «VIPER ТХМ150А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_9 зазначеними співробітниками патрульної поліції останньому було висунуто закону вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Проте, водій ОСОБА_9 вимоги співробітників патрульної поліції виконувати відмовився, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не надав, у зв`язку з чим останнього було запрошено проїхати до розташування територіального підрозділу поліції - Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для встановлення особи та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. На вказані вимоги співробітників патрульної поліції ОСОБА_9 знову відповів відмовою, при цьому почав себе поводити агресивно і зухвало. У відповідь на вказані дії ОСОБА_9 співробітники патрульної поліції ОСОБА_8 і ОСОБА_4 повідомили останньому, що його затримано, відповідно до ст.ст. 260-263 КУпАП та про можливе застосування фізичної сили і спеціальних засобів у порядку ст. 42 Закону України Про Національну поліцію» у разі невиконання їх законних вимог. Не реагуючи на вимоги працівників патрульної поліції, ОСОБА_9 почав чинити активний фізичний опір. Враховуючи поведінку ОСОБА_9 , працівники патрульної поліції, відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, на підставі ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» застосувати до останнього фізичну силу, але цей вид поліцейського заходу виявився недостатнім для досягнення поставленої мети. Далі, поліцейський ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_9 спеціальний засіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівливої дії «ТЕРЕН-4М». В цей час у ОСОБА_6 , яка стояла біля вхідних воріт приватного домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою, і спостерігала за тим, як її син - ОСОБА_9 , чинить активний опір співробітникам патрульної поліції, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконання цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшла до працівника поліції ОСОБА_10 , який намагався одягнути на ОСОБА_9 кайданки, та перебуваючи у посередній близькості до працівника поліції ОСОБА_4 , побачила, що на землі лежить засіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії «ТЕРЕН-4М», взяла його у праву руку, спрямувала в бік обличчя вказаного поліцейського та, натиснувши великим пальцем правої руки на пускову кнопку, розпилила його в очі поліцейському ОСОБА_4 . Одразу після цього поліцейський ОСОБА_4 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 обхопив її обома руками та повалив на землю, після чого здійснив спробу одягти на неї кайданки. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , знаходячись на землі, лежачи на правому боці, ліктем лівої руки нанесла один удар в область нижньої губи поліцейського ОСОБА_12 .
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у виді: забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелом коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, хімічний опік кон`юктиви обох очей 1-ступеню.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала частково. Показала, що того дня, 12 травня 2020 року, приїхала до будинку АДРЕСА_2 . Коли вони з чоловіком в обідній час стояли на подвір`ї і розмовляла, то почули, що до двору під`їхав на скутері їх син ОСОБА_13 , та через декілька секунд почули звук сирени поліцейського автомобіля. Вони вийшли на вулицю і побачили що син розмовляв з поліцейськими, а саме намагався з`ясувати причину зупинки, а ті вимагали у нього документи. ОСОБА_13 вів себе спокійно, не грубив. Так тривало деякий час. Поліцейські за цей час не пропонували її сину проїхати до поліцейського відділу для складання протоколу. Потім поліцейські намагались схопити ОСОБА_13 за руки і почали бризкати із газового балончика ОСОБА_13 в очі. Вона на секунду зайшла на подвір`я, щоб взяти телефон та все зняти на нього. Коли вийшла, то побачила, що її сина намагаються «заламати» та знову бризкають газом з балончика прямо в обличчя. Вона підійшла до сина, але поліцейський ОСОБА_14 почав її відштовхувати вбік до хвіртки з такою силою, що в неї з рук випав телефон. Вона підібрала свій телефон, побачила що на землі валяється телефон ОСОБА_13 , і його також підняла. Телефони віддала чоловіку та побачила, що її син вже стоїть на колінах, на нього намагаються одягнути кайданки і знову бризкають газом в обличчя. Вона підійшла, взяла балончик, хотіла його викинути, але якось вийшло, що вона ним бризнула. Як це вийшло, вона не знає. Цілеспрямовано бризкати вона не хотіла. Балончик в неї одразу забрав поліцейський, звалив її біля воріт та почав одягати на неї кайданки. Вона ніяких ударів поліцейському не наносила, оскільки лежала на правій руці, а ліву руку їй крутили. Вона просила, щоб їй одягли кайданки на руки з переду, оскільки має проблеми із одним плечем. Поліцейський погодився, одягнув кайданки з переду, її привели до поліцейського автомобіля та поставили біля нього, руки в кайданках були на даху автомобіля. В автомобілі сидів її син ОСОБА_13 . Потім підійшла поліцейська ОСОБА_15 до ОСОБА_13 та сказала: «Тобі зараз буде добре», і почала бризкати з балончика в бік ОСОБА_13 . Після цього вона підійшла до неї, набризкала з балончика на свою рукавичку і зі словами: «Тобі зараз буде добре», почала розмазувати газ їй по обличчю. Так вона біля тієї машини стояла ще десь півтори години, чекали оперативну групу. Стверджує, що вона потерпілому ОСОБА_12 жодних ударів не завдавала і під час тих подій останній не міг отримати жодних тілесних ушкоджень. Вона не нападала на поліцейського для захисту свого сина, оскільки взагалі не вчиняла насильницьких дій щодо потерпілого. Вину визнає в тій частині, що випадково бризнула газом в поліцейського.

Попри часткове визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 12 травня 2020 року, приблизно о 12 год. 53 хв., під час патрулювання згідно Наказу про розстановку сил на період з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., разом з напарницею ОСОБА_8 , рухаючись по вул. Передовій в напрямку вул. Донецьке шосе, помітили скутер «VIPER», який маневрував без увімкнення сигналів повороту та котрий за зовнішніми ознаками підходив до орієнтування. Також зі службового планшета були відомості, що водій даного транспортного засобу неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами без водійського посвідчення. Водію було повідомлено про необхідність зупинитися згідно ч. 2, п. 1 та 3, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», але він зупинився не відразу: спочатку рухався по правій стороні, потім звернув на ліву частину дороги та зупинився біля будинку № 494 по вул. Передовій. Він разом із колегою під`їхали до цієї особи на службовому автомобілі, вийшли з автомобіля та почали з нею спілкуватись. Водієм виявився ОСОБА_9 , який із самого початку почав вести себе відсторонено та агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, на питання відповідав не одразу, на контакт не йшов. Останньому було повідомлено про причину зупинки та повідомлено про необхідність пред`явити документи, на що той категорично відмовився. Сказав, що його зупинили незаконно та жодних документів він надавати не буде. ОСОБА_9 було попереджено про відповідальність за не надання документів, роз`яснено п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», але той все одно документи не надав та намагався зайти до свого двору через хвіртку, на що останньому було повідомлено про можливість його затримання та доставлення до відділку поліції. Потім з двору вийшли батьки ОСОБА_9 та почали втручатись в розмову. Через декілька хвилин розмови ОСОБА_9 було повідомлено, що останній затриманий та йому необхідно проїхати до відділку поліції для складання протоколу. ОСОБА_9 був неодноразово попереджений про можливість застосування відносно нього спецзасобів та фізичної сили. Через продовжуваний опір до ОСОБА_9 було застосовано фізичну силу та спецзасіб «Терен 4М». ОСОБА_9 було повалено на землю, для того, щоб одягти на нього кайданки. Він поклав свій газовий балончик на землю праворуч перед собою. Після цього втрутились батьки ОСОБА_9 , тому ОСОБА_8 відштовхувала матір від нього, поки він проводив затримання. В цей час у ОСОБА_8 в руках був ліхтарик. Батько ОСОБА_9 вихопив його та викинув, тому ОСОБА_8 відволіклася. В цей момент ОСОБА_6 підійшла до нього, взяла газовий балончик в руки, та бризнула йому в очі. Після цього він піднявся та почав затримувати ОСОБА_9 , повалив її на землю, та в цей час вона ліктем лівої руки завдала йому прямий удар в обличчя, від чого у нього з губи пішла кров, а як пізніше з`ясувалося в лікарні також було зламано коронкову частину одного зуба. Після цього ОСОБА_6 було затримано та доставлено до відділку поліції. Вся подія фіксувалася на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудну камеру ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 12 травня 2020 року під час патрулювання разом з напарником ОСОБА_4 рухалися по вул. Передовій у м. Дніпрі. Попереду них рухався скутер, який при зміні напрямку руху не включив покажчик повороту, тому було прийнято рішення його зупинити для повідомлення того, що він порушив ПДР. Водію було роз`яснено що той повинен надати для огляду документи, але останній відмовився, поводився агресивно, повідомив що нічого показувати не буде, почав висловлюватись нецензурною лайкою, порушував громадський порядок та спокій громадян, тому вони вирішили затримати цього громадянина. Повідомили останнього про це, та попередили про можливість застосування фізичної сили та спецзасобів, на що той продовжував чинити пасивний опір - схрещував руки перед собою. Водію було надано голосову команду: «Завести руки за спину!», але той її не виконав. В цей час із двору домоволодіння вибігли батьки водія і мати ОСОБА_6 , почала всіляко заважати ОСОБА_4 здійснювати затримання. Їй надавались команди, щоб та не заважала, але ОСОБА_16 не реагувала, вихопила ліхтарик з її рук та викинула, поводила себе не в межах чинного законодавства. Після цього ОСОБА_6 якимось чином обійшла її збоку, підійшла до її напарника, котрий проводив затримання ОСОБА_9 лежачи на землі, взяла газовий балончик, який стояв попереду останнього на землі, та застосувала його в обличчя ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 почав проводити затримання ОСОБА_6 , а вона почала затримання ОСОБА_9 . Під час затримання ОСОБА_6 остання, лежачи на землі, завдала удар в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Всі події фіксувалися на нагрудну камеру, але вона кілька разів падала, тому скільки разів вона вимикалася та вмикалася їй не відомо, сама вона камеру не вимикала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що є сином ОСОБА_6 . В той день він рухався на скутері по проїжджій частині за автомобілем патрульної поліції. На автомобілі увімкнули правий сигнал повороту для того, щоб припаркуватись, тому він об`їхав автомобіль ліворуч, проїхав далі та, увімкнувши правий покажчик повороту, припаркувався біля свого двору. Поліцейські під`їхали до нього та почали вимагати документи, на що він відмовив, оскільки вважав що вони вимагають документи та зупинили його безпідставно. На це вони повідомили, що підстави є та вони описані в статті 35 Закону України «Про поліцію». Також вони сказали, що більше нічого роз`яснювати не зобов`язані, та почали хапати його за руки, на що він заперечував та намагався з ними поговорити, але нецензурною лайкою не висловлювався. Після цього поліцейські почали бризкати газом з балончика йому в обличчя, схопили за руки і він почав пручатися, тому його повалили на землю та продовжували бризкати газом в обличчя, крутити руки. У нього в руках був телефон, він його викинув на землю, після чого цей телефон підібрала мати. Потім його мати взяла балончик та бризнула ним в повітря. Після цього поліцейський повалив її на землю, але вона його ліктем не била, постійно кричала що в неї травмоване плече і щоб їй не крутили руки за спину. Нанести удар вона не могла, тому що лежала на одній руці, а іншу руку їй викручували.

Під час допиту судом у якості свідка ОСОБА_17 , останній повідомив, що є чоловіком обвинуваченої. Того дня він був у свого сина ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Допомагав поратись по господарству. Приблизно о 12 годині дня почув, що до двору на мопеді під`їхав його син, а приблизно через 10 секунд під`їхав поліцейський автомобіль та подав звуковий сигнал. Він вийшов з двору та побачив, що поліцейські вимагають у її сина показати документи, а той відмовився та вимагав повідомити підстави його зупинки. Поки його син дивився в телефоні статтю 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський витягнув газовий балончик та бризнув сину в обличчя, повалив сина на землю, знову бризнув газом та почав одягати кайданки. В цей час підбігла дружина та схопила газовий балончик, який невідомо як вискочив із рук поліцейського. В той момент, коли вона брала його до рук, мабуть випадково натиснула його та бризнула газом. Після цього поліцейський повалив її на землю та одягнув кайданки. Ані дружина, ані син опір не чинили. Взагалі ніхто з присутніх поліцейських не бив.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що 12 травня 2020 року йому зателефонував ОСОБА_19 , та повідомив що в них вдома щось коїться. Він прийшов та побачив, що біля двору стоїть два екіпажі патрульної поліції. ОСОБА_6 стояла біля автомобіля в кайданках, а потерпілий у цей час сидів в автомобілі. Явних тілесних ушкоджень у нього свідок не бачив. Поліцейські, які були присутні, висловлювалися нецензурною лайкою, вели себе неадекватно, штовхались, погрожували, тому він викликав ще один наряд поліції.

Із витягу з наказу начальника Департаменту патрульної поліції № 583 о/с від 19 червня 2018 року вбачається, що сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Судом досліджено копію посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з якою ОСОБА_4 був ознайомлений 02 лютого 2019 року.

З копії Розстановки сил та засобів батальйону № 3 з 07:15 год. 12 травня 2020 року до 20:25 год. 12 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 і ОСОБА_4 мали в цей час здійснювати патрулювання у складі екіпажу «Легіон 112» на службовому автомобілі «Toyota Prius».

ОСОБА_4 12 травня 2020 року прошов інструктаж про заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, що підтверджується копією відповідного журналу.

У відповідності до картки № 553 обліку озброєння, яке закріплюється, 03 червня 2019 року ОСОБА_4 було видано спеціальний засіб «Терен-4М».

Судом також досліджено копію протоколу про адміністративне затримання, за яким 12 травня 2020 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , було затримано в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення особи.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 763685 від 12 травня 2020 року вбачається, що на ОСОБА_9 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: за керування мопедом «VIPER ТХМ150А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 12 год. 40 хв. 12 травня 2020 року в м. Дніпро, по вул. Передова, 494, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до протоколу огляду місця події, 12 травня 2020 року в період часу з 14 год. 15 хв. по 14 год. 35 хв., за участі потерпілого ОСОБА_4 було оглянуто ділянку місцевості розмірами 5х5 м, за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494, поблизу подвір`я приватного будинку. Обстановка на місці події не порушена. На землі виявлені сліди взуття та гумових шин автомобілів. Як пояснив працівник патрульної поліції ОСОБА_4 , саме на цій ділянці ОСОБА_6 застосувала спеціальний засіб «Терен 4М», а під час спроби забрати у неї балончик, нанесла ліктем удар в обличчя, чим відбила частину зуба.

Згідно протоколу огляду місця події, 12 травня 2020 року в період часу з 14 год. 50 хв. по 15 год. 15 хв., за участі ОСОБА_6 , було оглянуто ділянку місцевості розмірами 5х5 м, за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494, поблизу подвір`я приватного будинку. Під час огляду знарядь вчинення злочину не виявлено, окрім слідів взуття та шин від автомобілів. Як пояснила ОСОБА_6 , саме на даній ділянці вона побачила, як поліцейські затримували її сина, ОСОБА_9 , і в цей час вона втрутилася та побачила, що на землі лежить газовий балон і, тримаючи його в руці, випадково натиснула в бік патрульного. Намагаючись відібрати балон, патрульний повалив її на землю та, коли вона вже лежала на землі, повідомив їй, що вона вибила йому зуб.

В судовому засіданні досліджено наданий УПП в Дніпропетровській області на запит слідчого диск для лазерних систем зчитування, на якому зафіксоване спілкування співробітників патрульної поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_8 з ОСОБА_9 з моменту зупинки до його затримання.

Відповідно до протоколу огляду диску та відеозаписів, які на ньому зображені, 12 травня 2020 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 15 хв. слідчим поліції було оглянуто наданий УПП в Дніпропетровській області CD-R диск «Maximus52x» із записами з відеореєстратора патрульного автомобіля за 12 травня 2020 року за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494.

Постановою слідчого від 12 травня 2020 року, зазначений диск із записами визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до протоколу перегляду відеозапису, 12 травня 2020 року в період часу з 19 год. 35 хв. по 19 год. 50 хв. за участі свідка ОСОБА_17 переглянуто відеозаписи з вищезазначеного CD-R диску «Maximus52x». Після перегляду відеозапису ОСОБА_17 пояснив, що на відеозаписі зображено, як 12 травня 2020 року його дружина ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , чинить активний опір працівникам поліції, тим самим застосовує до поліцейського його ж газовий балончик, який вона підняла із землі, та продовжує чинити опір по відношенню до намагань працівника поліції одягти на неї кайданки.

Згідно протоколу перегляду відеозапису, 12 травня 2020 року в період часу з 20 год. 40 хв. по 20 год. 55 хв. за участі свідка ОСОБА_9 переглянуто відеозаписи з вищезазначеного CD-R диску «Maximus52x». Після перегляду відеозапису ОСОБА_9 пояснив, що на відеозаписі зображено як 12.05.2020 його мати ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , чинить активний опір працівникам поліції, тим самим застосовує до поліцейського його ж газовий балончик, який вона підняла із землі та продовжує чинити опір по відношенню до намагань працівника поліції одягти на неї кайданки.

За протоколом перегляду відеозапису, 12 травня 2020 року в період часу з 22 год. 04 хв. по 22 год. 20 хв. за участі потерпілого ОСОБА_4 переглянуто відеозаписи з вищезазначеного CD-R диску «Maximus52x». Після перегляду відеозапису ОСОБА_4 пояснив, що на відеозаписі зображено, як 12 травня 2020 жінка на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , чинить активний фізичний опір, застосовує газовий балончик.

Ці самі фактичні обставини встановлені і під час перегляду вказаних відеозаписів в судовому засіданні.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , 11 червня 2020 року в період часу з 17 год. 43 хв. по 17 год. 48 хв. останній показав, що 12 травня 2020 року близько 12 год. 00 хв. під час патрулювання за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494, разом з напарницею ОСОБА_8 зупинили мопед під керуванням ОСОБА_9 , для перевірки документів. Під час спілкування з водієм мопеду, останньому було повідомлено причину зупинки та висунуто законі вимоги, які останній відмовився виконувати. Так потерпілий з напарницею прийняли рішення про застосування до ОСОБА_9 фізичної сили, але останній почав чинити активний опір, у зв`язку з чим він застосував газовий балончик «Терен 4М». В цей час мати ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , вирішила втрутитися в процес затримання її сина, коли останній знаходився на колінах, а він вдягав на останнього кайданки, поклавши газовий балончик «Терен 4М» біля себе з правого боку. В цей час ОСОБА_6 швидкою ходою наблизилася до ОСОБА_4 та підняла з землі газовий балончик «Терен 4М», і, перебуваючи на відстані приблизно 1 м, спрямувала балончик у бік його обличчя. З метою припинення протиправної дії, він застосував до ОСОБА_6 фізичну силу, поваливши її на землю, вкриту бруківкою. Знаходячись на землі та опираючись спробам вдягти на неї кайданки, ОСОБА_6 хаотично махала руками, зокрема нанесла йому ліктем лівої руки удар в область голови (обличчя).

За протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , 11 червня 2020 року в період часу з 17 год. 35 хв. по 17 год. 40 хв. остання показала, що 12 травня 2020 року близько 12 год. 00 хв. під час патрулювання за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494, разом з напарником ОСОБА_4 зупинили мопед під керуванням ОСОБА_9 , для перевірки документів. Під час спілкування з водієм мопеду, останньому було повідомлено причину зупинки та висунуто законі вимоги, які останній відмовився виконувати. Отримавши на свою адресу повідомлення про застосування фізичної сили, спецзасобів та адміністративного затримання, ОСОБА_9 почав чинити активний опір, у зв`язку з чим ОСОБА_4 застосував газовий балончик «Терен 4М». В цей час мати ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , вибігла з подвір`я та почала заважати працівникам поліції. В той час, коли ОСОБА_4 перебував над ОСОБА_9 , який знаходився на колінах, та намагався одягти на нього кайданки, ОСОБА_4 поклав газовий балончик «Терен 4М» на землю біля себе з правого боку. В цей час ОСОБА_6 швидкою ходою наблизилася до ОСОБА_4 та підняла з підлоги газовий балончик «Терен 4М», та, перебуваючи на відстані приблизно 1 м, спрямувала балончик у бік обличчя потерпілого. З метою припинення протиправної дії, ОСОБА_4 застосував до останньої фізичну силу, поваливши її на землю, вкриту бруківкою. Знаходячись на землі та опираючись спробам вдягти на неї кайданки, ОСОБА_6 хаотично махала руками, зокрема нанесла ліктем лівої руки удар в область голови (обличчя) ОСОБА_4 .

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 , 11 червня 2020 року в період часу з 18 год. 24 хв. по 18 год. 34 хв. остання показала, що 12 травня 2020 року приблизно о 13 год. 30 хв. перебувала за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 494, коли побачила, що біля двору її син ОСОБА_9 сперечається з працівниками поліції з приводу безпідставної зупинки. Після чого працівники поліції раптово та без попередження почали застосовувати до нього фізичну силу та спецзасоби. Далі вона вийшла з двору та вжила заходів щодо припинення дій працівників поліції по відношенню до її сина. В момент, коли її син перебував на колінах на землі, вона швидкою ходою підійшла до нього та побачила на землі газовий балончик. Взявши його до рук, вона хотіла викинути його на дорогу, але випадково застосувала поліцейському в обличчя. З метою припинення її дій, працівник поліції повалив її на землю та намагався одягти на неї кайданки ззаду, але вона повідомила, що має проблеми з плечем, на що він одягнув їх спереду. Ніяких тілесних ушкоджень вона поліцейському не спричиняла.

За довідкою КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР» за результатами огляду чергового лікаря, у ОСОБА_4 виявлені подряпини на шиї та внутрішніх поверхнях обох передпліч.

З копії консультативного висновку спеціаліста КНП «МКЛ № 8» ДМР» від 12 травня 2020 року вбачається, що у ОСОБА_4 діагностовано хімічний опік кон`юнктиви І ст. обох очей.

Згідно витягу з медичної карти амбулаторного хворого КЗ «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 1» ДОР», у ОСОБА_4 виявлено забійну рану слизової оболонки нижньої губи зліва, перелам коронки 24.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1429е від 04 червня 2020 року, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелом коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, хімічній опік кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню, 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна задній поверхні в проекті правого ліктьового суглоба, 1-го синця на передній поверхні в проекції правого колінного суглоба. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації можливо вказати, що вони спричинені незадовго де звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ №16» ДМР» (12 травня 2020 року) - тобто і в термін на який вказує обстежений, та вказано в постанові слідчим. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у вигляді забійної-рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелом коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна задній поверхні в проекції правого ліктьового суглоба, 1-го синця на передній поверхні в проекції правого колінного суглоба, можливо вказати, що вони спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) чи удару об такий (такі), індивідуальні особливості травмуючого предмету (предметів) на характері тілесних ушкоджень не відобразилися. Тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню спричинено від хімічної дії невстановленої речовини, що має подразнюючий ефект.

За висновком судово-медичної експертизи № 1573е від 17 червня 2020 року, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді забійної-рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелому коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 11 червня 2020 року, але механізм нанесення тілесних ушкоджень у вигляді 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна на задній поверхні в проекції правого ліктьового суглоба, 1-го синця на передній поверхні в проекції правого колінного суглоба не був вказаний та пояснений в коді проведення слідчого експерименту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у вигляді забійної-рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелому коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 11 червня 2020 року, але механізм нанесення тілесних ушкоджень у вигляді 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна на задній поверхні в проекції правого ліктьового суглоба, 1-го синця на передній оболонці нижньої губи ліворуч, перелом коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч, 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна на задній поверхні в проекції правого колінного суглоба не був вказаний та пояснений в ході проведення слідчого експерименту. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження вигляді хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-гоступеню, можливо вказати що воно не суперечить механізму його утворення на який вказує ОСОБА_20 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 11 червня 2020 року, але механізм нанесення тілесних ушкоджень у вигляді: забійної-рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелом коронкової частини 4-го зуба на поверхні шиї з переходом на праву бічну поверхню шиї, 1-го садна на задні поверхні в проекції правого ліктьового суглоба, 1-го синця на передні поверхні в проекції правого колінного суглоба не був вказаний та пояснений в ході проведення слідчого експерименту.

Під час судового розгляду учасниками судового провадження не висловлювалися заперечення щодо допустимості досліджених судом доказів і суд визнає всі досліджені судом докази допустимими, оскільки вони отримані із передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Оцінюючи ці ж докази з точки зору достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що ОСОБА_6 не заперечує факт того, що вона у зазначені в обвинувальному акті місце та час розпилила вміст газового балончика в обличчя потерпілого, однак стверджує, що зробила це випадково, коли намагалася відкинути цей балончик вбік.

Надаючи оцінку відповідним запереченням ОСОБА_6 , суд враховує, що з досліджених судом об`єктивних доказів - записів з відеореєстратора патрульного автомобіля, вбачається, що ОСОБА_6 підняла з землі вказаний газовий балончик, тримаючи у витягнутій руці спрямувала його в бік ОСОБА_4 (а не намагалася відкинути, як стверджує обвинувачена) та розпилила вміст балончика в обличчя останнього, при цьому привівши в дію механізм розпилення двічі. Зафіксовані на відеозаписі обставини повністю узгоджуються і з показами потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , підтверджених ними під час слідчих експериментів. Встановлені характер і спрямованість дій ОСОБА_6 однозначно доводять, що остання усвідомлено розпилила вміст спеціального засобу, спорядженого речовинами сльозогінної та дратівливої дії «ТЕРЕН-4М» в обличчя поліцейського, у зв`язку з чим відповідні заперечення ОСОБА_6 судом відхиляються.

Сукупність наведених обставин спростовує і твердження допитаних судом у якості свідків ОСОБА_9 про те, що його мати бризнула з газового балончика в повітря, та ОСОБА_17 , який показав, що його дружина випадково привела в дію газовий балончик.

Надаючи оцінку запереченням сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_6 не спричиняла потерпілому перелом коронкової частини 4-го зуба, а останній міг отримати цей перелом раніше, суд враховує, що сам факт наявності у ОСОБА_4 такого тілесного ушкодження поза всяким сумнівом доведений належним та допустимим доказом - висновком судово-медичної експертизи № 1429е від 04 червня 2020 року, який узгоджується як з показами самого ОСОБА_4 , так і з витягом з медичної карти амбулаторного хворого КЗ «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 1» ДОР».

Окрім вказаного тілесного ушкодження, за вказаним висновком судово-медичної експертизи, у ОСОБА_4 виявлено забійну рану слизової оболонки нижньої губи зліва.

Судово-медичний експерт ОСОБА_21 під час роз`яснення вищезазначеного висновку в судовому засіданні зазначила, що тілесні ушкодження у виді забійної рани слизової оболонки нижньої губи зліва та перелому коронкової частини 4-го зуба спричинені одномоментно від однієї механічної дії.

Також, за висновком судово-медичної експертизи № 1573е від 17 червня 2020 року, підтвердженим в суді судово-медичним експертом ОСОБА_21 , характер та локалізація виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелому коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч не суперечать механізму їх утворення на які вказують ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за їх участі.

При цьому, за висновком судово-медичної експертизи № 1429е від 04 червня 2020 року, також підтвердженим в суді судово-медичним експертом ОСОБА_21 , зазначені забійна рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч та перелом коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч спричинені незадовго де звернення за медичною допомогою 12 травня 2020 року, тобто і в термін на який вказує обстежений, та вказано в постанові слідчим.

Під час огляду міста події за участі ОСОБА_6 від 12 травня 2020 року остання повідомила, що потерпілий одразу в момент її затримання повідомив, що вона вибила йому зуб.

Сама обвинувачена ОСОБА_6 не змогла повідомити суду, за яких обставин (інших, аніж викладені в обвинувальному акті), потерпілий міг отримати зазначені тілесні ушкодження.

Окрім цього, на дослідженому судом записі з відеореєстратора патрульного автомобіля зафільмовано, що ОСОБА_6 чинить активний фізичний спротив ОСОБА_4 під час одягання на неї останнім кайданок.

Сукупність наведених обставин поза всяким розумним сумнівом доводить, що саме ОСОБА_6 і саме під час вищеописаних подій нанесла ОСОБА_4 зазначені тілесні ушкодження.

Ця ж сукупність наведених обставин спростовує і твердження допитаних судом у якості свідка ОСОБА_9 і ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_6 потерпілого не била.

На підставі викладеного, відповідні покази обвинуваченої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_17 судом відхиляються.

Надаючи оцінку показам потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_8 , суд враховує, що їх покази узгоджуються між собою і були підтверджені ними під час проведення слідчих експериментів. Як їх покази, так і результати слідчих експериментів узгоджуються з іншими доказами:

-записами з відео реєстратора патрульного автомобіля;

-висновками судово-медичних експертиз № 1429е від 04 червня 2020 року та № 1573е від 17 червня 2020 року;

-копією постанови від 12 травня 2020 року про накладення на ОСОБА_9 адміністративного стягнення;

у зв`язку з чим у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів.

Надаючи кримінально-правову оцінку діянням ОСОБА_6 , суд враховує, що остання поза всяким розумним сумнівом усвідомлювала посадовий статус потерпілого, який прибув на службовому автомобілі з розпізнавальними знаками та перебував в однострої Національної поліції.

На час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який є працівником правоохоронного органу (що підтверджується витягом з наказу начальника Департаменту патрульної поліції № 583 о/с від 19 червня 2018 року та копією посадової інструкції потерпілого) в робочий час (що підтверджується копією Розстановки сил та засобів батальйону № 3) виконував свої службові обов`язки, а саме: під час патрулювання з охорони громадського порядку у складі екіпажу «Легіон 112» здійснював адміністративне затримання ОСОБА_9 у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення (що підтверджується дослідженими судом копією протоколу про адміністративне затримання та такої, що набрала законної сили, постанови про накладення адміністративного стягнення).

Сукупність наведених обставин доводить, що ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження саме у зв`язку з виконанням останнім вказаних службових обов`язків через невдоволення виконання потерпілим таких службових обов`язків.

Надаючи оцінку запереченням захисника щодо перебування ОСОБА_6 в стані необхідної оборони, суд виходить з того, що за приписами ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони на момент спричинення.

Сама ОСОБА_6 під час допиту заперечила факт того, що вона наносила потерпілому тілесні ушкодження з метою захисту охоронюваних прав і інтересів свого сина ОСОБА_9 , тому зазначена обставина судом не оцінюється.

Більше того, з переглянутого запису з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що фізичну силу та спеціальні засоби співробітники патрульної поліції почали застосовувати до ОСОБА_9 лише після того, як той спробував піти від співробітників поліції на територію домоволодіння.

Щодо можливого перебування ОСОБА_6 в стані захисту власних охоронюваних законом прав та інтересів, то на момент розпилення нею вмісту газового балончика в обличчя потерпілого, останній будь-яких діянь щодо ОСОБА_6 не вчиняв та на її права та інтереси не посягав. Фізична сила та спеціальний засіб (кайданки) були застосовані ОСОБА_4 до ОСОБА_6 лише після того, як остання сама здійснила посягання на охоронювані законом права та інтереси потерпілого (спричинила йому тілесне ушкодження у виді хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню).

При цьому, здійснення ОСОБА_6 нападу на ОСОБА_4 надало останньому правові підстави (ч. 1 ст. 44, п.п. б, г п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про національну поліцію») для застосування до останньої фізичної сили та спеціального засобу (кайданок), у зв`язку з чим застосування до неї таких засобів примусу не може слугувати обґрунтуванням наявності стану необхідної оборони в частині спричинення ОСОБА_4 забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, перелому коронкової частини 4-го зуба на нижній щелепі ліворуч.

Суд також враховує, що згідно наявного в матеріалах справи висновку судово-медичної експертизи № 1294е від 21 травня 2020 року, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців - по передній поверхні лівого плеча у нижній третині, по задньо-внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, по задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, в лівій клубовій області; чотирьох ділянок осаднення - по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя на межі середньої та нижньої третини, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині: внутрішньо-шкіряного крововиливу - по задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі: п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, і які могли утворитися в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

Наведену обставину суд враховує в сукупності з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 травня 2020 року, за яким ОСОБА_6 того ж дня за адресою АДРЕСА_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину.

Спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з захистом від нападу останньої на потерпілого та її затриманням не є підставою для звільнення ОСОБА_6 від відповідальності за вчинені діяння.

Таким чином, сукупність зазначених обставин виключає наявність у ОСОБА_6 стану необхідної оборони, у зв`язку з чим відповідні заперечення захисника судом відхиляються.

Надані стороною захисту постанови суду від 15 червня 2020 року (справа № 199/3242 та № 199/3239/20) про закриття справ про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 та ст. 173 КУпАП (через недоведеність доказами факту їх вчинення) висновків суду не спростовують, оскільки факт вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджений належним та допустимим доказом (копією відповідної постанови, яка набрала законної сили) і стороною захисту не оспорюється.

Суд враховує, що стороною захисту надані докази на підтвердження внесення Територіальним управління ДБР, розташованим у місті Полтаві, 26 серпня 2020 року в ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_9 про перевищення влади з боку працівників УПП під час подій, що є предметом судового розгляду. Разом з тим, зазначена обставина сама по собі не має доказового значення та також не є підставою для звільнення ОСОБА_6 від відповідальності за вчинені діяння.

Суд також враховує, що за клопотанням сторони захисту у якості свідка було допитано ОСОБА_18 , який не повідомив суду обставин, які б стосувалися предмету доказування в цій справі, отже покази зазначеного свідка не є належним доказом.

Таким чином, вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину в обсязі зміненого обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких, є умисним, закінченим злочином, обставини його вчинення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої.

Остання до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені і сторони на такі обставини не посилаються.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій як покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, так і більш суворого виду покарання у виді позбавлення волі.

На підставі приписів ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 12 по 15 травня 2020 року включно підлягає зарахуванню в строк покарання з дотриманням правил, визначених ч. 1 ст. 72 КК України.

З огляду на вищезазначене, враховуючі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_22 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 12 по 15 травня 2020 року включно зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: CD-R диск «Maximus52x» із записами з відеореєстратора патрульного автомобіля, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

23.11.2020