Справа № 487/5424/20
Провадження № 1-кс/487/5746/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
21.09.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ним 18.09.2020 року він звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Посилаючись на те що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення внесенні не були, просив визнати дії останнього протиправними та зобов`язати внести до ЄРДР відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України за його заявою від 18.09.2020, одночасно визнати його потерпілим на підставі ч.2 ст.55 КПК України та розпочати досудове розслідування надавши витяг з ЄРДР.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.
Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Слідчим суддею встановлено та із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 , 18.09.2020 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві із заявою в порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України. Дана заява була отримана Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві 18.09.2020 за вхідним № 2325-п3.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 року, прийнятим на виконання вимог КПК.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Аналогічні вимоги містяться в ч. 5 ст. 214 КПК України.
Також, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Як вбачається з наданої скарги ОСОБА_3 та наданої до неї заяви, останній посилається на вчинення кримінального правопорушення як уповноваженими особами так і службовими особами, а саме слідчим та процесуальним керівником, за ознаками злочину передбаченому ст. 382 ч.3 КК України .
Так, на думку заявника службовими особами слідчим та процесуальним керівником, а також іншими уповноваженими особами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000039 (об`єднане з № 0000149) не виконана ухвала слідчого судді по справі № 522/13233/20, провадженні 1-кс/522/11545/20 від 19.08.2020 року.
Однак, за текстом скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує дії як уповноважених осіб так і дії службових осіб, а саме слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні, що має іншу правову природу і юридичні наслідки ніж заява про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку заявник має право звернутися зі скаргою на дії службових осіб до інших органів.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява містить об`єктивні відомості, які свідчать про вчинення вищезазначеними особами, кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1