Справа № 199/8421/20
В И Р О К
іменем України
22 грудня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001436, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодать, Касторенського р-ну, Курської обл., Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 28 липня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2020 року ОСОБА_4 , який має не зняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, знаходився на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає разом з колишньою дружиною ОСОБА_6 .
Цього ж дня, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , дочекавшись доки його колишня дружина ОСОБА_6 піде на роботу, шляхом вільного доступу, зайшов у житловий будинок, де у залі на столі побачив мобільний телефон «Nokia-105» чорного кольору, мишку комп`ютерну «RAPOO 15 G», навушники безпровідні «ART Trend», які належать ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме особистих речей ОСОБА_6 , які знаходяться у будинку АДРЕСА_2 .
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_6 немає вдома і що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв зі столу речі, які належать ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Nokia-105», чорного кольору, вартістю 250 гривень; мишку комп`ютерну «RAPOO 15G», вартістю 459 гривень 67 копійок; навушники безпровідні «ART Trend» (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють), після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки у загальному розмірі 709 гривень 67 копійок.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю. Показав, що мешкає з колишньою дружиною ОСОБА_6 за однією адресою, але він мешкає в літній кухні, а колишня дружина в житловому будинку. 18 листопада 2020 року потерпіла пішла на роботу, а він біля 12 години зайшов до будинку. Побачив на столі мобільний телефон потерпілої і вирішив його вкрасти. Разом з телефоном забрав комп`ютерну мишку і навушники. Все це він поніс в ломбард і пробував здати, але там відмовилися давати за ці речі гроші, бо вони були старі, а навушники були ще й зламані. Ці речі він приніс додому і залишив в себе, забувши повернути потерпілій. Не думав, що та звернеться до поліції. Все викрадене він добровільно видав співробітникам поліції. У вчиненому розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_6 просить органи поліції вжити заходи до ОСОБА_4 , який 18 листопада 2020 року в проміжок часу з 09:00 год. до 15:00 год. таємно, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку її особистого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано 13 липня 2005 року.

Потерпілою надано та долучено до матеріалів кримінального провадження документи на придбання в 2018 році мобільного телефону «Nokia-105», та в 2019 році - мишки комп`ютерної «RAPOO 15 G».

З протоколу огляду місця події від 18 листопада 2020 року вбачається, що місцем події є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

За протоколом огляду, 19 листопада 2020 року слідчим поліції було оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_4 : мобільний телефон «Nokia-105» чорного кольору, мишку комп`ютерну «RAPOO 15 G» та навушники безпровідні «ART Trend», які зі слів останнього він викрав з будинку АДРЕСА_2 , де мешкає його колишня дружина ОСОБА_6 .

Вилучені речі постановою слідчого від 19 листопада 2020 року визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 листопада 2020 року, свідок ОСОБА_8 впізнала за фотознімками ОСОБА_4 як особу, яка 18 листопада 2020 року намагалася без паспорта закласти до ломбарду «Імперіал» мобільний телефон, навушники та комп`ютерну мишку.

Обставини, зазначені свідком ОСОБА_8 під час вказаної слідчої дії, також були зафіксовані і на наданому ломбардом «Імперіал» записі з камер відеоспостереження, який було досліджено в судовому засіданні.

Постановою слідчого від 25 листопада 2020 року диск для лазерних систем зчитування із зазначеним відеозаписом визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 3897 від 25 листопада 2020 року, за яким станом на 18 листопада 2020 року ринкова вартість мобільного телефону «Nokia-105» складає 250 гривень; а мишки комп`ютерної «RAPOO 15G» - 459 гривень 67 копійок.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, корисливим, нетяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань та його значимість для потерпілої, той факт, що викраде майно повернуте потерпілій в повному обсязі, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, в тому числі й корисливих, кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання де характеризується опосередковано, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щиросердне каяття, активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.
У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки останній має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що не є ознакою цього злочину, яка впливає на його кваліфікацію.

На підставі викладеного, з урахуванням стійкої асоціальної спрямованості особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання лише у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів справи долучена копія вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 липня 2020 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України засуджено до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Зазначений вирок до цього часу не виконувався.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, частково у вигляді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 липня 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Речові докази:

-викрадені речі, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній;

-диск для лазерних систем зчитування з записами із камер відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

22.12.2020