ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1931/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15 ч. ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рогань Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, який має малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.02.1996 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 22.07.1997 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28.05.1999 року;

- 12.07.2002 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 101, ст. 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.01.2005 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 390, ст. 71 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, звільненого 28.09.2007 року за відбуттям покарання;

- 25.02.2009 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 23.04.2014 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.04.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 01 місяць 05 днів;

- 20.01.2017року Харківським районним судом Харківської області за ст.128 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вказаним вироком встановлено, що 28.07.2019 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 знаходився уздовж дороги, яка пролягає від с. Старий Салтів, Вовчанського району Харківської області до міста Харків очікуючи будь-який транспортний засіб. У зазначений час, ОСОБА_10 проїжджаючи на власному транспортному засобі «Мерседес» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 помітивши на узбіччі раніше їй незнайомого ОСОБА_7 , який шукав попутній автомобіль, зупинилась поряд із останнім та погодилась підвезти його до міста Харків. Надалі, ОСОБА_10 приблизно о 22 годині 30 хвилин прибувши до зупинки громадського транспорту 602 мікрорайон в місті Харкові зупинила свій автомобіль. Саме в цей час, ОСОБА_7 помітив жіночу сумку належну ОСОБА_10 та діючи повторно, за раптово виниклим злочинним протиправним умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки різко схопив зазначену вище жіночу сумку, яка матеріальної цінності для ОСОБА_10 не представляє, в якій знаходились грошові кошти у розмірі 1737,00 грн. та мобільний телефон ТМ «IPHONE X 256 Gb» вартістю 15600 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 16898 від 12.08.2019року. Після цього, ОСОБА_7 тримаючи сумку належну потерпілій ОСОБА_10 з місця скоєння злочину почав тікати в бік до будинку АДРЕСА_2 де його злочинні дії були зупинені перехожою ОСОБА_11 . Таким чином ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, однак не довів свій злочинний умисел до кінця та не обернув викрадене майно на свою користь з причин, які не залежали від його волі, так як при спробі зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, його дії були помічені та зупинені перехожими, які викликали співробітників поліції.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить пом`якшити призначене йому покарання та застосувати до нього ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на визнання вини, щиросердне каяття, наявність цивільної дружини та двох спільних неповнолітніх дітей, матері пенсійного віку, хірургічну операцію, та те, що він є єдиним годувальником в сім`ї.

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має малолітніх дітей.
Відповідно до ст.ст. 66,67 КК України судом враховано обставину яка пом`якшує покарання активне сприяння в розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за скоєння злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, та знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

При таких обставинах, враховуючи, що ОСОБА_7 вичинив злочин проти власності, з такою кваліфікуючою ознакою, як вчинено повторно, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину і не дають підстав для пом`якшення покарання.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Доводи апелянта щодо наявності дітей , матері похилого віку та стану здоров`я суттєво не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину. При цьому колегія суддів враховує, що ці обставини не заважали обвинуваченому скоювати злочини раніше, суд призначив мінімальне покарання , передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України, і виключних підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції вказаної норми не знаходить

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: