Справа № 708/1236/20
Номер провадження № 1-кп/708/118/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000124, внесене в ЄРДР 05.05.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта не повна середня, тимчасово безробітного, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом не являється, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин.
ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, не маючи на праві господарського відання вагового, брухтопереробного та вантажопідйомного обладнання та відповідного устаткування, яке забезпечує, згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну безпеку, маючи умисел на здійснення операцій з брухтом чорних та кольорових металів, а саме на заготівлю та реалізацію металобрухту, з метою отримання незаконного матеріального прибутку від здійснення даної діяльності, з порушенням вимог статтей 4,5 Закону України «Про металобрухт» №619-XIV від 05.05.1999 року, самостійно здійснював заготівлю металобрухту, шляхом його закупівлі в фізичних осіб з метою подальшої реалізації, зокрема, 05 травня 2020 року, о 15 годині 00 хвилин, в порушення даного закону, використовуючи автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , власником якого згідно свідоцтва про державну реєстрацію являється ОСОБА_6 , причіп д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію неможливо прочитати, та ручні ваги, діючи з прямим умислом, направленим на незаконну заготівлю побутового металобрухту у Чигиринському районі Черкаської області з метою його подальшої реалізації, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , не маючи документ який посвідчує право на зайняття операцій з металобрухтом та не оформивши акт приймання, прийняв від ОСОБА_7 21 кілограм побутового брухту чорних металів, таким чином здійснив заготівлю металобрухту та шляхом готівкового розрахунку сплатив ОСОБА_7 за вказаний металобрухт 74 гривень.
Також, ОСОБА_4 , о 15 годині 30 хвилин 05.05.2020 року, в порушенню закону, діючи з прямим умислом, направленим на незаконну заготівлю побутового металобрухту у Чигиринському районі Черкаської області з метою його подальшої реалізації, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , не маючи документ, який посвідчує право на зайняття операціями з металобрухтом та не оформивши акт приймання, прийняв від ОСОБА_8 35 кілограм побутового брухту чорних металів, таким чином здійснив заготівлю металобрухту та шляхом готівкового розрахунку сплатив ОСОБА_8 за вказаний металобрухт 70 гривень.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
31.10.2020 року між начальником Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнав свою винуватість в пред`явленому йому обвинувачені. Сторони узгодили між собою покарання ОСОБА_4 за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у вигляді одного року обмеження волі та згідно статті 75 КК України узгодили можливість звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком на строк, який визначить суд, з покладанням обов`язків, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти відповідний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи наведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Така угода може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Зміст угоди про визнання винуватості визначається статтею 472 КПК України, а процесуальна процедура її затвердження статтями 474, 475 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень обвинуваченого судом встановлено, що правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту чорних металів фізичнимим особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, прокурором визначено відповідно до норм кримінального закону.
Обґрунтованість обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визначення винуватості доводиться позицією обвинуваченого ОСОБА_4 , який беззаперечно визнав свою вину у вчиненні вказаного проступку.
Судом не встановлено обставини, які б свідчили про те, що укладення угоди про визнання винуватості не є добровільним чи є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Суд пересвідчився, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження такої угоди, які передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а крім того, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, що ведуть до скасування вироку.
Згідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України, відноситься до проступків.
При узгодженні покарання у виді обмеження волі сторони не вийшли за межі загальних засад призначення покарання, його виду і розміру, визначених санкцією ч. 1 ст. 213 КК України, та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Покарання обрано з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого правопорушення і особи обвинуваченого. Обвинувачений погодився з обраним видом покарання, розуміючи наслідки умисного невиконання угоди, що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами узгоджено покарання у виді обмеження волі, відповідно до ч. 3 ст.75 КК України, визначаються судом.
За таких обставин суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між начальником Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 , підлягає затвердженню.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2020 року, укладену між начальником Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000124, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2020.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- автомобіль марки ВАЗ 21093, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 - залишити за належністю у ОСОБА_4 ;
- ваги, брухт чорних металів вагою 160 кг - конфіскувати в дохід держави.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Головуючий ОСОБА_1