У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

заявник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року 25 травня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, від 18.05.2020 р. про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2018 р. за №0000100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого від 18.05.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000100 від 24.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт не погоджується з рішенням слідчого судді. Вважає, що ухвала, як і рішення про закриття кримінального провадження, були прийняті передчасно, безпідставно, без всебічного розслідування та без встановлення та дослідження всіх обставин справи.

Зазначає, що у заяві про вчинення злочину, він чітко вказав, що одним із оперативних працівників, які вчиняли відносно нього катування був ОСОБА_7 , однак слідчим в ході розслідування, не було вжито заходів для встановлення того, протягом якого часу вказана особа працювала на посаді оперуповноваженого в 2015 році. Вказує, що будь-які відомості від управління кадрового забезпечення про вказаного співробітника та про його дані, в ході розслідування отримані не були.

Вважає, що рапорт майора поліції ОСОБА_8 від 09.06.2020 р. про те, що встановити такого колишнього працівника не виявилось можливим, не може бути належним та допустимим поясненням того, чому винна особа не буде притягнута до відповідальності.

Зазначає, що слідчим не були враховані показання про те, що наявні в нього тілесні ушкодження безпосередньо бачив лікар СІЗО №14 м. Кропивницький, який на той час працював там, та який лікував його пошкоджені та вибиті зуби.

Також додає, що в ході розслідування не був допитаний його сусід на ім`я ОСОБА_9 , який бачив, як до нього в квартиру проникали оперативні працівники та які для цього просили в нього лом. Зазначає, що вказане свідчить про те, що окрім заподіяння йому тілесних ушкоджень, мало місце також і проведення незаконного обшуку.

Апелянт вважає, що без встановлення особи ОСОБА_10 та без проведення його допиту, без проведення допиту лікаря СІЗО ОСОБА_11 , без допиту як свідка його сусіда про здійснення незаконного обшуку, проведене досудове розслідування не можна вважати всебічним та повним.

Встановлені слідчим суддею обставини.

16.06.2020 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_5 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_12 від 18.05.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000100 від 24.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що постанова слідчого від 18.05.2020 р. прийнята передчасно, безпідставно та без фактичного встановлення усіх обставин кримінального провадження. Не виконані вказівки, які вказані слідчим суддею в ухвалі від 10.10.2019 р. щодо слідчих дій, які необхідно вчинити слідчим на досудовому слідстві, зокрема: не допитано ОСОБА_5 ; не встановлено та не допитано працівників карного розшуку УМВС України в Кіровоградській області, які були присутні при проведенні обшуку за місцем проживання; не встановлено, та не допитано слідчого, який допитував ОСОБА_5 після його затримання; не встановлено та не допитано працівників поліції, які вивозили ОСОБА_5 до ІТТ та проводили з ним слідчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято на підставі повного дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження. Слідчий суддя вважав, що слідчий обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх та об`єктивних даних, які могли б свідчити про наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_5 про застосування відносно нього незаконних методів слідства, прокуратурою Кіровоградської області внесено відомості до ЄРДР 24.07.2018 р. за №0000100, та розпочато досудове розслідування, яке постановою слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_13 від 31.07.2018 р. прийнято до свого провадження.

Постановою прокурора прокуратури Кіровоградського області від 15.11.2019 р. підслідність кримінального провадження №0000100 була визначена за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_12 від 18.05.2020 р. провадження №0000100 від 24.07.2018 р. закрито у зв`язку з відсутністю в діях Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого, ОСОБА_5 подав скаргу до слідчого судді. В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що постанова слідчого від 18.05.2020 р. прийнята передчасно, безпідставно та без фактичного встановлення усіх обставин кримінального провадження.

Проте, зазначені твердження ОСОБА_5 спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, як слідує із матеріалів судового провадження, слідчим суддею за скаргою ОСОБА_5 перевірені мотиви та підстави для ухвалення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000100.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ці вимоги закону слідчим виконані під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000100.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_13 03.08.2018 р. доручено працівникам Кіровоградського управління ДВБ НП України проведення службової перевірки у кримінальному провадженні №0003058 щодо правомірності дій працівників ГУНП в Кіровоградській області, а 17.10.2018 р. отримано висновок від 20.09.2018 р. про результати службової перевірки, в якому обставини застосування незаконних методів слідства відносно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження.

Також, 19.10.2018 р. та 13.05.2019 р. допитано у якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які вказали, що перебуваючи на посаді слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, ними здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0003058 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Всі слідчі дії проводились за участю ОСОБА_5 та його захисника. З заявами та скаргами відносно працівників поліції ОСОБА_5 не звертався.

Також під час досудового розслідування 13.05.2019 р. та 14.05.2019 р. були допитані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , як особи, які здійснювали конвоювання ОСОБА_5 , та які пояснили, що 16.10.2015 р. ними разом з іншими співробітниками СКП Кіровоградського МВ УМВС в Кіровоградській області здійснювалось конвоювання ОСОБА_5 з ІТТ при Кіровоградському МВ УМВС в Кіровоградській області. Будь-якого насилля (психічного чи фізичного) до ОСОБА_5 не застосовувалось. Також до протоколу допиту додано ксерокопію наказу, з якого видно осіб, які здійснювали конвоювання ОСОБА_5 .

Зазначені показання свідків підтверджуються даними, що містяться в Журналі первинного обстеження осіб, які поміщаються в ІТТ, з якого слідує, що у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено.

Окрім того, згідно листа начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Кіровоградській області від 09.01.2020 р., у ОСОБА_5 , який протягом 2015-2017 утримувався у ДУ «Кіровоградська установа виконання покарань №14», при первинному медичному огляді по прибуттю до установи, тілесних ушкоджень виявлено не було. За медичною допомогою з приводу тілесних ушкоджень за час тримання під вартою, ОСОБА_5 не звертався.

На підтвердження вказаних фактів, слідчим витребувано від ІТТ при Кіровоградському МВ УМВС в Кіровоградській області виписки з журналів реєстрації виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер ізолятора тимчасового тримання; книги обліку осіб, що тримаються в ізоляторі тимчасового тримання; журналу наявності (відсутності) скарги утримуваних осіб в ізоляторі тимчасового тримання на умови перебування та дії працівників органів внутрішніх справ, згідно яким від ОСОБА_5 скарг не надходило, тілесних ушкоджень не виявлено.

Також слідчим були перевірені твердження апелянта про те, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, у його будинку проводився незаконний обшук, у ході якого, працівниками правоохоронних органів були виламані двері його домоволодіння.

Так, як слідує з матеріалів кримінального провадження, слідчим ОСОБА_12 на ім`я начальника Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України ОСОБА_18 , в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, направлено доручення про допит в якості свідка колишнього працівника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 ; про допит в якості свідка чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , щодо відомих йому обставин проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , щодо причин вибиття дверей у вказаному домоволодінні та про проведення обшуку без ухвали слідчого судді.

На вказане доручення було надано відповідь в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_19 від 11.03.2020 р., з якого слідує, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не проводилось такої слідчої дії як обшук житла обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідні протоколи слідчих дій в матеріалах кримінального провадження відсутні. 18.09.2015 р. проводився особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого нічого не виявлено та не вилучено.

Зазначене підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження №0003058, зокрема, копії протоколу огляду від 18.09.2015 р., копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2015 р.; копії повідомлення про підозру; та копії протоколу допиту підозрюваного від 18.09.2015 р.

З приводу допиту колишнього працівника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 , слідчим було отримано рапорт старшого оперуповноваженого ОВС ВОР Кіровоградського управління ДВБ України майора поліції ОСОБА_8 від 09.06.2020 р., згідно якого, допитати у якості свідка колишнього працівника міліції Кропивницького МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 та встановити свідків та очевидців по вищевказаному кримінальному провадженні не представилось можливим.

Як слідує з протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 09.08.2020 р., що проживає по сусідству з ОСОБА_5 , її син ОСОБА_21 , який за словами ОСОБА_5 був очевидцем проведення обшуку його домоволодіння, на даний час знаходиться на роботі у іншому регіоні. З приводу подій 2015 року у сусіда ОСОБА_5 їй нічого не відомо, оскільки при проведенні обшуку її не було вдома.

Також у ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 02.03.2020 р. був допитаний в якості свідка ОСОБА_5 щодо обставин, зазначених ним у заяві про незаконні методи слідства.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування слідчим дотримано вимоги закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження.

За такого, є вірними висновки слідчого судді про те, що в ході досудового розслідування слідчим прийнято правильне рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 284 КПК України через відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Доводи ОСОБА_5 , викладені у скарзі, не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин слідчим, фактичні обставини були встановлені в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Тому немає підстав для скасування постанови слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3