Справа № 202/7635/20
Провадження № 1-кс/202/8681/2020
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000982 від 09.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у невстановлений слідством час та спосіб, придбала без передбаченого законом дозволу запал типу УЗРГМ, який є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.
09.12.2020 року, в період часу з 17:30 год. по 18:10 год., ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння вибухових речовин, на автомобілі марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , утримуючи при собі у кишені куртки, одягненій на неї, уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, попрямувала від місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до території АЗС, розташованої по вул. 8 Березня зазначеного населеного пункту та таким чином незаконно перенесла вибухову речовину.
Далі, 09.12.2020 року, в період часу з 18:10 год. по 21:35 год., в ході особистого обшуку під час проведення обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому пересувалася ОСОБА_4 на території АЗС, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, с. Любимівка, вул. 8-го Березня, 18, співробітниками поліції виявлено та вилучено запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, та відноситься до категорії вибухових пристроїв, який вона умисно, незаконно придбала та носила при собі без передбаченого законом дозволу.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 09.12.2020 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності; також може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків за провадженням, а саме на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; крім того, підозрювана ОСОБА_4 вчинити інше аналогічне правопорушення.
Тому слідчий просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави не менше 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просили його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрювана винною себе не визнала.
Захисник підозрюваної просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зауважуючи на необґрунтованості підозри і невмотивованості клопотання слідчого. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000982 від 09.12.2020 року, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000982 від 09.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
09.12.2020 року, о 18:10 год., ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було затримано.
10.12.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як видно із наданих суду матеріалів, доданих до клопотання і матеріалів кримінального провадження, є підстави вважати, що підозрюваною ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, раніше не судима, вважаю, що сукупність ризиків і доводів, на які посилається сторона обвинувачення, дають підстави для висновку про застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.
Враховуючи викладене, а також, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на неї обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1. Прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.
2. Не залишати цілодобово місце проживання будинок АДРЕСА_2 .
3. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.
4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання.
Ухвала діє до 08 лютого 2021 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1