Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3174/17
Провадження №: 1-кп/332/7/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює електрогазозварювальником ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на кухні квартири свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс не менше трьох-чотирьох ударів руками по голові та один удар коліном ноги в область тулубу, тим самим заподіявши ОСОБА_9 закриту тупу травму тулубу-крововилив у м`які тканини передньої черевної стінки справа у середній третині, який просочує прямий м`яз животу, два розриви брижі тонкого кишківнику у середньому поверсі черевної порожнини з виливом 400 см. куб. крові у черевну порожнину, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 3068 від 02.09.2017 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя та закриту внутрішньочерепну травму з гострими крововиливами над та під твердою мозковою оболонкою на рівні лівої потиличної, тім`яної та скроневої кісток, у лівій середній та задній мозкових ямках об`ємом 150 см. куб., з дифузними субарахноїдальними крововиливами на зовнішній поверхні лобних, тім`яних, скроневих та потиличних долей, з переламом кісток носа, крововиливами у м`які тканини у лобній ділянці зліва, у скроневі м`язи справа та зліва, в орбітальних ділянках справа та зліва, а також на рівні кісток носу, з синцями навколо правого ока, на нижньому повіці лівого ока (зовнішня третина), у лобно-тім`яній ділянці зліва, що призвело до розвитку набряку мозку, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 3068 від 02,09.2017 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_9 , яка настала орієнтовно, за 1-2 доби до початку експертизи її трупа.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину та розмір цивільного позову визнав частково. Пояснив, що 30 серпня 2017 року після 18-00 години він повернувся додому після роботи. Його співмешканки, ОСОБА_9 , вдома не було, на телефонні дзвінки вона не відповідала. У подальшому вона передзвонила та пояснила, що скоро повернеться додому. Напередодні вони, після спільного дворічного проживання, вирішили розійтися, і ОСОБА_9 планувала зібрати речі й звільнити квартиру. ОСОБА_9 повернулась додому в стані сп`яніння, між ними виник словесний конфлікт з підстав її стану та того, що вона досі не звільнила квартиру. Почалась образлива лайка, під час якої вона схопила на кухні ножиці та почала на нього кидатися. Він почав виходити з кухні до коридору, ОСОБА_9 продовжувала його ображати та намагатись поранити ножицями. З метою самозахисту, намагаючись припинити агресію потерпілої, він правою рукою наніс їй ляпас по обличчю, та повернувся на кухню. Від цього остання стала ще агресивнішою та продовжила з ножицями в руках його переслідувати. Він відвертався від її агресивних дій, на кухні наніс їй удар кулаком правої руки в живіт. Після цього він приблизився до неї та коліном наніс удар в область живота. Від цих дій ОСОБА_9 спиною впала на підлогу. Під час намагання потерпілої піднятись, він вдарив її кулаком правої руки у обличчя. У ОСОБА_9 з носу пішла кров, вона лежала та плакала. Ножиці від цього удару випали з її рук. Він пішов до ванної кімнати, набрав у відро воду та, повернувшись до кухні, змив з обличчя ОСОБА_9 кров. Після чого, він супроводив потерпілу до кімнати та поклав її на диван. Пропонував потерпілій викликати швидку. Вона агресивно відмовила. Наступного дня він взяв відгул та не пішов на роботу. Спостерігав за станом потерпілої, давав їй води, ходив на її прохання до аптеки за знеболювальним засобом «Кетарол». При ньому вона випила дві таблетки. Також в той день він ходив до магазину, де зустрів ОСОБА_10 , чоловіка подруги ОСОБА_9 . Спілкувались з ним про життя, про те, що йому необхідно розійтись з ОСОБА_9 01.09.2017 вранці він пішов на роботу, звідки телефонував на мобільний ОСОБА_9 , яка не відповідала. Прийшовши додому після роботи виявив потерпілу мертвою. З цього приводу викликав співробітників поліції. ОСОБА_7 пояснив, що наносив удари ОСОБА_9 не навмисно, з метою самозахисту та припинення її агресивних дій. В день конфлікту він був тверезий. Заявлені цивільні вимоги потерпілої ОСОБА_8 щодо матеріальної шкоди визнав та сплатив, моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. визнав частково, не зміг пояснити в якій частині, витрати на правову допомогу у сумі 800 грн. не визнав.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим позицію щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині за обставинами, що викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями та доказами, що були досліджені судом в судовому засіданні. Так:

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що померла ОСОБА_9 є її донькою, яка приблизно з 2015 року проживала у м. Запоріжжі разом із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі. Вона до них в гості не їздила. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 удвох приїздили до неї у гості у м. Покров два чи три рази. Окремо донька приїжджала додому один раз на два місяці. Безпосередньо донька на ОСОБА_7 не скаржилась. Але від її подруги, ОСОБА_12 , знає, що ОСОБА_7 часто випивав та бив її доньку та навіть, одного разу зламав їй руку. Про події, що мали місце 30.08.2017, їй нічого не відомо.
Свідок обвинувачення ОСОБА_13 пояснила суду, що померла ОСОБА_9 є її рідною сестрою, яка з 2015 року проживала у м. Запоріжжі однією сім`єю разом із ОСОБА_7 . Спочатку вони жили дружньо, потім почались сварки, побиття з боку ОСОБА_7 через ревнощі останнього. Сестра їй скаржилась на цю поведінку обвинуваченого. Про події, що мали місце 30.08.2017, їй нічого не відомо;
Свідки обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пояснили суду, що вони як працівники УПП ДПП у Запорізькій області 1 вересня 2017 року у вечірній час прибули за викликом обвинуваченого ОСОБА_17 на службу «102», який нібито виявив за адресою свого мешкання труп своєї співмешканки. Прибули до будинку АДРЕСА_3 , номер квартири не пам`ятають. Двері відчинив заявник ОСОБА_18 та його матір. У кімнаті квартири, на дивані, лежав труп жінки, накритий ковдрою. На трупі виявлені ознаки насильницької смерті: садна та сінці на ногах, тулубі, обличчі. Як пояснив ОСОБА_18 , напередодні, 30 серпня 2017 року ввечері, між ним та співмешканкою виник конфлікт, вони вживали спиртне, остання покинула квартиру, він її повернув, конфлікт продовжився, переріс у бійку, вони помирились та лягли спати. Уранці він спитав про стан її здоров`я, пропонував викликати медичну допомогу, вона відмовилась, він пішов на роботу. Коли повернувся додому, побачив труп співмешканки повідомив службу «102». Свідки пояснили, що заявник добровільно пояснював про минулі події. У квартирі, зокрема на кухні (віконні відкоси, жалюзі) та у прихожій на стінах виднілись краплі крові та сліди їх стирання. Матір заявника пояснювала, що співмешканка за життя зраджувала її сину. Встановивши викладене, вони викликали слідчо-оперативну групу. У подальшому, за дорученням когось з представників СОГ, ОСОБА_17 відвозили на освідування на стан сп`яніння до наркологічного диспансеру. Результати освідування не пам`ятають. Процесуальних прав ОСОБА_19 не роз`яснювали;

Свідки обвинувачення ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пояснили суду, що вони є матір`ю та рідною тіткою обвинуваченого. 1 вересня 2017 року ОСОБА_18 ввечері набрав ОСОБА_22 та повідомив про смерть ОСОБА_23 . ОСОБА_24 сповістила про це ОСОБА_25 . Вони одразу приїхали до обвинуваченого додому та виявили мертву ОСОБА_23 . ОСОБА_18 пояснив що напередодні вони посварились та побились. Після роботи він виявив її мертвою, зателефонував до поліції та до них. У квартирі було чисто, охайно. ОСОБА_26 на вікні в кухні бачила сліди крові. Свідки пояснили, що останній час ОСОБА_18 разом із ОСОБА_23 часто сварились через те, що ОСОБА_23 ніде не працювала та зловживала спиртними напоями, від яких у неї були приступи агресії, в тому числі і відносно ОСОБА_20 , оскільки ОСОБА_23 не любила, що вона часто навідувалась до них додому. ОСОБА_23 кидалась на свідка ОСОБА_20 з ножицями у стані сп`яніння за три тижні до цих подій. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_17 кудись відвезли, а ОСОБА_26 була залучена слідчою у якості понятої під час огляду місця події, при тому що ОСОБА_26 повідомила що є рідною тіткою ОСОБА_17 ;

Свідок обвинувачення ОСОБА_27 пояснила суду, що станом на вересень 2017 року її сусідом був обвинувачений ОСОБА_7 , який проживав разом із дівчиною, ім`я її не пам`ятає. Щодо обставин, що інкримінують ОСОБА_7 їй нічого не відомо;

Свідок обвинувачення ОСОБА_10 пояснив суду, що 31 серпня 2017 року в обідній час він зустрів ОСОБА_28 біля магазину по вул. Союзній у м. Запоріжжі. Перебував ОСОБА_29 у стані сп`яніння. Знає його як співмешканця дівчини ОСОБА_23 , яка, разом із його дружиною працювали у одному магазині. Під час нетривалої бесіди з ОСОБА_30 він поцікавився, чому ОСОБА_23 не відповідає на телефонні дзвінки його дружини. ОСОБА_18 пояснив, що під час сварки із ОСОБА_23 , її телефон був розбитий, крім того він вдарив ОСОБА_23 . Від своєї дружини знає, що ОСОБА_23 скаржилась на постійні сварки із ОСОБА_30 . З урахуванням цього, він порадив ОСОБА_19 розійтись із ОСОБА_23 . Свідок зазначив, що приблизно 27 чи 28 серпня він востаннє бачив ОСОБА_23 , яка скаржилась на постійні сварки із співмешканцем ОСОБА_31 . Вона шукала квартиру для переїзду. Для цього він позичив ОСОБА_23 3000 грн.

Судом дослідженні наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- витяг з кримінального провадження № 0002345 від 02.09.2017 з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 121 КК України (Т.1, а.с. 86);

- постанова про призначення групи слідчих за вказаним кримінальним провадженням від 13.09.2017 (Т.1, а.с. 87);

- постанова про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 02.09.2017 (Т.1, а.с. 88);

- постанова про призначення групи прокурорів від 02.09.2017 (Т.1, а.с. 89);

- рапорт старшого інспектора-чергового Заводського ВП від 01.09.2017 про отримання та опрацювання інформації від заявника ОСОБА_7 щодо виявлення ним трупа співмешканки за адресою спільного проживання (Т.1, а.с. 90);

- протокол огляду місця події з план схемою та фото таблицею від 02.09.2017 квартири АДРЕСА_4 , під час якого виявлено труп ОСОБА_9 . Під час огляду місця події виявлені та вилучені: змиви речовини бурого кольору, виріз фрагменту шпалер, мікрооб`єкти, фрагмент подушки, джинси, жіночий халат, простирадло, підковдра, шорти, плед, мобільний телефон «Леново», медична картка, паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 91-146);

- диск з фрагментальним відеозаписом огляду місця події від 02.09.2017 (Т.2, а.с. 55);

- клопотання органу досудового розслідування про проведення огляду квартири АДРЕСА_4 від 04.09.2017 та ухвала слідчого судді від 04.09.2017, якою клопотання задоволено, надано дозвіл на огляд житлового приміщення (Т.1, а.с. 147-151);

- ухвала слідчого судді від 04.09.2017, якою накладено арешт на тимчасове вилучення майна, виявленого під час огляду місця події від 02.09.2017 (Т.1, а.с. 152-154);

- протокол огляду мобільного телефону «Леново А 536» від 25.10.2017, вилученого під час огляду місця події від 02.09.2017, який у подальшому було визнано речовим доказом та переданим на зберігання до Заводського ВП (Т.1, а.с. 155-161);

- лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 02.09.2017 (Т.1, а.с. 162);

- висновок експерта № 3068 від 02.10.2017, згідно зі змістом якого, смерть ОСОБА_9 настала від закритої внутрішньочерепної травми з гострими крововиливами над та під твердою мозковою оболонкою на рівні лівої потиличної, тім`яної та скроневої кісток, у лівій середній та задній мозкових ямках об`ємом 150 см куб, з дифузним субарахноїдальними крововиливами на зовнішній поверхні лобних, тім`яних, скроневих та потиличних долей, з переламом кісток носа, крововиливами у м`які тканини у лобній ділянці зліва, у скроневі м`язи справа та зліва, в орбітальних ділянках справа та зліва, а також на рівні кісток носу, з синцями навколо правого ока, на нижньому повіці лівого ока, у лобно - тім`яній ділянці зліва, що призвело до розвитку набряку мозку. При експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма; закрита тупа травма тулубу; садна на підборідді, на правому колінному суглобі, синці на тильній поверхні правої та лівої кистей, на зовнішній та на задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу. Всі пошкодження виникли за механізмом тупої травми, відносно задовго до настання смерті (часи-доба). Експертиза трупу була ускладнена через початкові гнильні зміни м`яких тканин та внутрішніх органів трупу. Всі пошкодження могли утворитись при ударах руками, обутими ногами або іншими предметами. (Т. 1, а.с. 163-171);

- висновок експерта № 377/к від 25.10.2017, згідно зі змістом якого, між даними експертизи трупа і даними допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 04.09.2017 та даними слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 04.09.2017 встановлене спів падіння за характером травмування, зонами травматичного впливу (голова та живіт) та деякі розбіжності у кількості нанесених ударів в ділянку голови. Не виключена можливість утворення вищезазначених пошкоджень при обставинах та умовах, вказаних підозрюваним ОСОБА_7 при умові нанесення в ділянку голови не менше як 3-4 впливів.(Т.1, а.с. 172-176);

- копія паспорту громадянина України ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 177);

- згідно відповіді із ЗОНД, потерпіла ОСОБА_9 на обліку в наркологічному диспансері не перебувала (Т.1, а.с. 178);

- відповідно до вимоги УІПКП, ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягувалась (Т.1, а.с. 179);

- висновок експерта № 1839 від 12.10.2017, згідно зі змістом якого, в слідах на речах, вилучених під час проведення огляду місця події: змивах зі стіни, біля вхідних дверей, з поверхні дивану, з відкосів вікна, на фрагментах шпалер, тканині, шльопанцях, джинсових брюках, простирадлі, підковдрі, шортах та пледі знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 180-187);

- постанова про визнання речовими доказами від 13.10.2017 семи змивів, фрагменти шпалер, тканини, подушки, пари шльопанців, джинсових брюк, халату, простирадла, підковдри, шортів, пледу, зразків крові та жовчі ОСОБА_9 , зразків крові та слини ОСОБА_7 , які передані на зберігання до Заводського ВП. (Т.1, а.с. 188-191);

- висновок експерта № 1-1250 від 18.10.2017, згідно зі змістом якого, слід папілярного узору руки, вилучений під час огляду місця події 02.09.2017, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 192-203);

- постанова про визнання речовими доказами від 20.10.2017 таблиці до протоколу огляду від 02.09.2017 з чотирма слідами папілярних узорів та дактилоскопічних карт ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , переданих на зберігання до ОСОБА_32 (Т.1, а.с. 204-206);

- протокол огляду предмета від 11.09.2017 запису архіватору мовленнєвої інформації відділу служби «102» з повідомленням, яке надійшло від ОСОБА_7 з приводу виявлення трупа своєї співмешканки, з диском відповідного аудіо запису (Т.1, а.с. 207-210);

- протокол огляду предмета диска для лазерних систем зчитування із відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, зробленого 01.09.2017 за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 211-213);

- висновок експерта № 2267 від 13.09.2017, згідно зі змістом якого, синець в області лівого стегна, садно, наслідком якого є виявлена при освідуванні ділянка шкіри з рожевою блискучою поверхнею у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. (Т.1, а.с. 216);

- протокол проведення слідчого експерименту від 04.09.2017 із долученим диском відеозапису вказаної слідчої дії, згідно зі змістом яких, підозрюваний ОСОБА_7 на місці вчинення злочину, детально розповів та показав механізм та локалізацію тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 . Згідно з протоколом, 30.09.2017 між ним та співмешканкою, за місце спільного проживання, приблизно о 23-00 годині виник конфлікт з приводу поведінки ОСОБА_9 яка зловживала спиртними напоями та вела розгульний спосіб життя. Після словесної перепалки на кухні, та після того, як потерпіла схопила на кухні ножиці та двинулась у бік підозрюваного, останній спочатку дав потерпілій ляпаса правою рукою по обличчю, у подальшому, двічі наніс удар кулаком правої руки по обличчю потерпілої та один удар лівим коліном у живіт, від чого ОСОБА_9 впала на кухні на підлогу. Привівши останню до тями, виливши на нею 1/3 частину відра води, він супроводив її до кімнати. 31.08.2017 перебував вдома, спостерігав за станом ОСОБА_9 , яка відмовлялась від медичної допомоги. Вранці 01.09.2017 він пішов на роботу, коли повернувся виявив ОСОБА_9 мертвою. Викликав поліцію. (Т.1, а.с. 220-224);

- протокол огляду предмету від 05.09.2017 добровільно виданих ОСОБА_7 кухонних ножиців, які визнанні речовим доказом та передані на зберігання до Заводського ВП. (Т.1, а.с. 225-229);

- постанова про визнання речовим доказом від 13.10.2017 спортивних брюк, які добровільно видав ОСОБА_7 під час проведеного за його участю слідчого експерименту, переданих на зберігання до Заводського ВП (Т.1, а.с. 232 234);

- висновок судово-психіатричного експерта № 517 від 04.10.2017, згідно зі змістом якого, ОСОБА_7 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У ОСОБА_7 не виявлено будь-яких індивідуально-психологічних відмінностей особистості, які могли суттєво вплинути на його поведінку в момент скоєння правопорушення. ОСОБА_7 не виявляв характерних феноменологічних ознак стану фізіологічного афекту, а знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що унеможливлює кваліфікацію будь-якого іншого особливого емоційного стану, яке могло б вплинути на його поведінку в момент скоєння правопорушення. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого стану психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.1, а.с. 235-244);

- копія паспорту громадянина України ОСОБА_7 (Т.2, а.с. 1-4);

- відповідно до вимоги УІПКП, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався (Т.2, а.с. 5);

- згідно відповідей із ЗОНД та КУ «ОКПЛ», ОСОБА_7 на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебував (Т.2, а.с. 6-7);

- довідка з місця роботи ОСОБА_7 газоелектрозварювальник у ПАТ «Запоріжсталь» та позитивна характеристика з місця роботи (Т.2, а.с.10,11);

- табель обліку робочого часу ПАТ «Запоріжсталь», з якого вбачається, що ОСОБА_7 не перебував на роботі 31.08.2017 (Т.2, а.с. 13-14);

- протокол огляду предметів від 04.09.2017 добровільно виданий ОСОБА_7 блістер від таблеток «Кеторол», який постановою від 05.09.2017 визнаний речовим доказом (Т.2, а.с. 229-230);

- висновок експерта № 35/к від 20.06.2019, згідно зі змістом якого, летальний результат ОСОБА_9 пов`язаний саме з тяжкістю внутрішньочерепної травми, а можливі побічні реакції на теоретично ймовірне передозування препаратом «Кеторол», яке гіпотетично відбулося після 6-00 години 01.09.2017, якщо навіть таке сталося, суттєвого впливу на смерть ОСОБА_9 не мало (Т.4, а.с. 3-31).

За клопотанням сторони захисту допитані:

- свідок захисту ОСОБА_33 , який пояснив суду, що він є безпосереднім керівником обвинуваченого ОСОБА_17 , з яким працюють на ПАТ «Запоріжсталь». Про смерть співмешканки ОСОБА_17 дізнався на роботі від спільних колег. Пам`ятає, що перед цими подіями ОСОБА_18 йому зателефонував та попросив відгул. Це було нібито 31.08.2017;

- експерт ОСОБА_34 , яка зазначила, що вона приймала участь як судово-медичний експерт під час огляду місця події квартири АДРЕСА_4 вночі 02.09.2017. За її участю оглядався виявлений в квартирі труп ОСОБА_9 , вона ставила підпис у протоколі огляду місця події. На останній сторінці протоколу відсутній її підпис, оскільки вона, як черговий по місту судово-медичний експерт, була вимушена їхати на інший виклик.

- експерт ОСОБА_35 , який підтвердив що на стадії досудового розслідування він, на підставі постанови слідчого, проводив судово-медичну експертизу № 3068 трупу ОСОБА_9 . Відповідаючи на запитання учасників процесу, експерт підтвердив дійсність зроблених висновків під час експертного дослідження. Крім того, експерт приймав участь під час проведення комісійної судово-медичної експертизи № 377/к, підтвердивши відповідність висновків даного експертного дослідження.

Судом досліджено наданий стороною захисту висновок № 008378 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 , який станом на час огляду 01.09.2017 19-40 години у стані сп`яніння не перебував.

Інших доказів учасниками судового провадження суду не надано.
Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного, та винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах. До показань обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що він наносив удари ОСОБА_9 не навмисно, з метою самозахисту, суд відноситься критично, позицію ОСОБА_7 суд розцінює як обрану ним, з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин. Версія подій обвинуваченого ОСОБА_11 щодо обґрунтування суб`єктивної сторони своїх дій є алогічною, оскільки якщо ОСОБА_9 , яка перебувала у стані сп`яніння, дійсно загрожувала обвинуваченому ножицями, то замість нанесення їй тілесних ушкоджень у життєво важливі частини тіла, він повинен був спрямувати свої дії на відібрання предмету погроз - ножиців та уникнути продовження конфлікту, дистанціювавшись від нападниці. На питання суду, яка необхідність була в нанесені останнього удару кулаком по обличчю ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі та не представляла жодної безпеки для нього, обвинувачений пояснити не зміг. Проти версії самозахисту ОСОБА_7 свідчить встановлена під час протоколу огляду від 25.10.2017 мобільного телефону ОСОБА_9 її переписка у додатку месенджері «Viber» з обвинуваченим ОСОБА_7 напередодні 28.08.2017. Зі змісту даної переписки вбачається наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_9 , на момент заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, образи щодо зради ОСОБА_9 з іншим чоловіком, що і послугувало ймовірним мотивом протиправних дій обвинуваченого.
Суд приймає як належні докази показання свідків та потерпілої, оскільки їх покази були послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.
За таких обставин суд вважає доведенимпред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Під час судового розгляду стороною захисту заявлялось клопотання про визнання доказів недопустимими. Так, на думку ініціатора клопотання, протокол огляду місця події від 02.09.2017 є недопустимим доказом з тих підстав, що зазначена слідча дія проведена без попереднього дозволу суду; слідчим не забезпечена під час проведення даної слідчої дії, присутність власника; огляд проведений у нічний час без будь якого обґрунтування невідкладності; протокол слідчої дії не відповідає вимогам ст. 107 КПК України; досліджений відеозапис вказаної слідчої дії вказує на частковість відеофіксації вказаної слідчої дії; відсутність до закінчення вказаної слідчої дії судового експерта ОСОБА_36 .
Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду предмету від 11.09.2017 диску для лазерних систем зчитування з аудіо записом архіватору мовленевої інформації відділу служби «102» з наступних підстав: запит на отримання інформації в порядку ст. 93 КПК України складено не уповноваженою на те особою; у протоколі огляду предмету досліджувався не оригінал, а копія електронного документу; диск отримано, упаковано та долучено до протоколу огляду особою, яка не приймала участь у збиранні доказів; протокол огляду проведено без участі підозрюваного ОСОБА_7 .
З аналогічних підстав сторона захисту клопотала про визнання недопустимим доказом протоколу огляду предмету від 30.10.2017 диску для лазерних систем зчитування з відеозаписом за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського.
Уважно вивчивши зміст вказаних клопотань у сукупності із дослідженням доказів по справі, суд приходить до висновку що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав:
- протокол огляду місця події від 02.09.2017 складений відповідно до вимог ст. 237 КПК України, легалізована ця слідча дія на підставі ч.3 ст. 233 КПК України відповідним зверненням до слідчого судді, фрагментарна відеозйомка вказаної слідчої дії не заборонена ст. 107 КПК України, проведення огляду у нічний час обумовлюється обґрунтованою необхідністю, з урахуванням часу надходження інформації до служби «102» про злочин, з метою виявлення та фіксації речових доказів, відсутність до закінчення вказаної слідчої дії судового експерта ОСОБА_37 обумовлюється її чергуванням у той день по місту та об`єктивною неможливістю бути присутньою до моменту закінчення вищезазначеної слідчої дії. Виявлені стороною захисту незначні недоліки протоколу огляду місця події не є підставою, для визнання вказаного доказу недопустимим.
- протоколи огляду предметів від 11.09.2017 та від 30.10.2017 складені відповідно до вимог ст. 237 КПК України, оглянуті предмети отримані органом досудового слідства в порядку ст. 93 КПК України компетентною особою слідчою ОСОБА_38 , що підтверджується відповіддю т.в.о. начальника СВ ОСОБА_39 від 27.06.2018 на виконання листа керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_40 щодо проведення службової перевірки за фактом проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні не уповноваженими на слідчими (Т.2, а.с. 78) та постановою про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчій групі від 02.09.2017 (Т.2, а.с. 211-212). Суд констатує особисту неорганізованість слідчої групи при формуванні матеріалів кримінального провадження та контрольно-наглядової справи, однак ці недоліки не є підставою, для визнання вказаних доказів недопустимими. Крім того, згідно з судовою практикою ВС, відсутність постанови про визначення певного слідчого або прокурора у конкретному провадженні сама по собі не означає, що цей слідчий або прокурор не мав відповідних повноважень (ВС/ККС № 490/10025/17 від 19.05.2020).
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії тяжких;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває;
- обставин, які пом`якшують покарання: не встановлено;
- обставин, що обтяжують покарання: не встановлено. Суд не визнає обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вона документально не підтверджена, а базувалась на показах ОСОБА_7 , даних їм на стадії досудового розслідування, від яких він у судовому засіданні відмовився.
Враховуючи вищенаведене, позицію потерпілої, керуючись загальними засадами мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі, призначеного у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення.
Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Згідно змісту позову, загибеллю доньки ОСОБА_8 спричинені душевні моральні страждання, викликаних непоправною втратою доньки від протиправних дій ОСОБА_7 . З цих підстав, просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 27000 грн., моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 800 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_7 повністю відшкодував спричинені матеріальні збитки та регулярно сплачує певні гроші, у загальній сумі 12000-15000 грн., яку вона розуміє як моральну шкоду. Заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково: матеріальну шкоду у повному обсязі, моральну шкоду частково (у якій частині не зміг пояснити), витрати на правову допомогу не визнав. Пояснив свою позицію тим, що всі витрати на поховання загиблої взяв на себе, а також трохи пересилав грошей потерпілій. В обґрунтування своєї позиції надав суду копії та оригінали фіскальних чеків щодо переводу грошових коштів впродовж 2017 2019 років на загальну суму 44000 грн. (Т.3, а.с. 82-83).
З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи, керуючись положеннями статей 55, 127, 128 КПК України, статей 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Враховуючи кримінальний характер діянь обвинуваченого ОСОБА_7 , його ставлення до вчиненого, матеріальний стан обвинуваченого, часткове визнання ним позовних вимог, повне відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування завданої моральної шкоди, характер, тривалість, обсяг та глибину душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , непоправність втрати близької людини, наслідки, у тому числі, пов`язані із порушенням нормального життєвого укладу потерпілої, імовірним погіршенням стану здоров`я та загального психоемоційного стану потерпілої та виходячи із принципу розумності, виваженості й справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині моральної шкоди підлягають задоволенню, з урахуванням сплаченої суми, у розмірі 150 000 грн. та в частині правової допомоги у сумі 800 грн., підтвердженої відповідною квитанцією № 209.
Процесуальні витрати у сумі 371,10 грн. суд не стягує з обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 їх добровільно сплатив на стадії судового розгляду, що підтверджується відповідної квитанцією № 53 від 28.04.2018.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази:
- мобільний телефон «Леново А 536», переданий на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 431) повернути потерпілій ОСОБА_8 ;
- сім змивів, фрагмент шпалер, фрагмент тканини подушки, пару шльопанців, джинсові брюки з ременем, халат, простирадло, підковдру, шорти, плед, зразки крові, жовчі та слини, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 432) знищити;
- таблицю з чотирма слідами папілярних узорів, дактилоскопічні карти ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 433) знищити;
- кухонні ножиці, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 435) повернути ОСОБА_7 ;
- спортивні брюки чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 436) знищити;
- блістер від таблеток «Кеторол», переданий на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 150 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1