Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/252/2021 Справа № 641/698/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 30.01.2021, за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання прокурора в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що в проваджені СВ Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківські області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000178 від 30.01.2021, за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 30.01.2021 о 16:37 від оператора «102» надійшло повідомлення лікаря БШМД ; 501, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має тілесні ушкодження, а саме: колото-різану рану черевної порожнини, яку вона сама собі нанесла. Остання госпіталізована до МКЛШНМД ім. проф. Мещанінова.

30.01.2021 в період часу з 17:40 по 19:20 проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: змив РБК на ватному тампоні з поверхні шпалер в коридорі, який поміщено до паперового конверту; три кухонні ножі поміщені до картонної коробки; один ніж поміщений до картонної коробки; слід папілярних візерунків з пляшки, які відкопійовано на 1 ВЛС та поміщено до паперового конверту.

Огляд проводився за участю та з дозволу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

30.01.2021 в період часу з 19:30 по 20:20 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого в квартирі вилучено: ніж кухонний з дерев`яною рукояткою зі слідами РБК поміщений до картонної коробки; слід папілярних візерунків з пляшки, які відкопійовано на 1 ВЛС та поміщено до паперового конверту.

Огляд проводився за участю та з дозволу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вище вказані речі 01.02.2021 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Власник/власники вказаного майна під час досудового розслідування не встановлені.

Прокурор вважає що вилучені змиви РБК, кухонні ножи та СПВ на 1 ВЛС, мають доказове значення у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та необхідні з метою проведення судових експертиз, а тому необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином. При цьому прокурором було надано заяву про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучені кухонні ножі, змиви РБК на ватному тампоні та СПВ на 1 ВЛС, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку слідчого судді, є достатньо підстав вважати, що вони мають доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження та проведення експертного дослідження.
Крім того, слід зазначити щодо вимог прокурора у клопотанні про визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, що це питання вирішується слідчим або прокурором відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на:

- змив РБК на ватному тампоні з поверхні шпалер в коридорі; чотири кухонні ножі; СПВ на 1 ВЛС, які вилучені за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ніж кухонний з дерев`яною рукояткою зі слідами РБК; СПВ на 1 ВЛС, які вилучені за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_7 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1