КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 січня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, -

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , до 09 лютого 2021 року включно, заборонено залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального процесуального закону.

В уточненнях до апеляційної скарги, які подано 26 січня 2021 року захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Зазначають, що підозра, повідомлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 липня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001399, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

20 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст .27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 17 жовтня 2020 року, з визначенням застави в розмірі 3 177 000 грн., яку скасовано ухвалою Київського апеляційного суду 29 вересня 2020 року та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року продовжено строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 до 10 грудня 2020 року та заборонено залишати місце проживання в певний період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.
08 грудня 2020 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Розглядаючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року)

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваному запобіжного заходу. З огляду на те, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
У клопотанні органу досудового розслідування зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися і продовжують існувати.

Вивченням матеріалів судового провадження встановлено, що органом досудового розслідування доведено те, що вказані ризики продовжують існувати, слідчим суддею в межах КПК України їх оцінено, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_6 на даному етапі розслідування кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційних скарг щодо незаконності оскаржуваної ухвали через невідповідність висновків в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, то вони є безпідставними. На думку колегії суддів, суддя при розгляді клопотання прокурора про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Окрім того, колегія суддів не перевіряє доведеність вини підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки це віднесено до повноважень суду при розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких захисники просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , до 09 лютого 2021 року включно, заборонено залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/54151/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11сс/824/436/2021 Доповідач ОСОБА_1
Категорія ст.181, 199 КПК