Справа № 686/4660/20
Провадження № 1-кс/686/507/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Летичів Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , заступника директора ПП «Полуботькін», одруженого, має повнолітнього сина, в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,

у кримінальному провадженні № 0000360,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 255? КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Натепер у кримінальному провадженні виконано не всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів вини підозрюваного у скоєнні даного кримінального правопорушення, що необхідні для всебічного, повного та неупередженого встановлення усіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Разом з тим, строк дії ухвали судді про тримання під вартою закінчується 15.01.2021.

Однак наразі завершити зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії до 15.01.2021 неможливо, і для об`єктивного дослідження усіх обставин даного кримінального провадження, 04.01.2021 до Хмельницького міськрайонного суду спрямовано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 24.03.2021.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема у зв`язку із обґрунтованістю підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 255-1 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись, негайно знищить указане здобуте злочинним шляхом майно.

За версією слідства, підозрюваний, перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати як особисто, так і через інших осіб, на свідків, потерпілих щодо зміни їх показань в сторону його захисту; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить займатися злочинною діяльністю.

Окрім того, слідчий звертає увагу, що санкцією статті ч.4 ст.189 КК України передбачено обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на приховування речей, які можуть бути конфісковані у разі визнання його винним, а також враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , те, що його поведінка вказує про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризуються високим ступенем небезпечності для суспільства, які вчинено організованою групою, із застосуванням насильства та погроз застосування фізичного насильства, а тому виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням фізичного насильства та з погрозою застосування насильства до потерпілого, слідчий у клопотанні просить у відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

У судовому засіданні слідчий і прокурор наполягають на задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням фізичного насильства організованою групою, у якій за версією органу досудового розслідування,займає керівну роль, тобто є організатором.

А тому передбачені кримінальним процесуальним законом ризики, які стали підставою для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, не змінились і не відпали.

Підозрюваний ОСОБА_7 і його захисники заперечили щодо його задоволення.

Сторона захисту звернула увагу, що фабула інкримінованих ОСОБА_7 злочинів викладена у формі доведеного факту вини ОСОБА_7 , однак на цій стадії кримінального провадження він має статус підозрюваного.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя установив, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 24.12.2019 з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч 4 ст. 189, ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України складено та вручено 24.09.2020.

Повідомлення про зміну раніше оголошеної підозри та про нову підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 255? КК України складено та вручено 11.11.2020.

24.09.2020 підозрюваному ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 21.11.2020.

16.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, тобто до 24.01.2021.

18.11.2020 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 15.01.2021 включно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи судимим до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна у виправній колонії посиленого режиму), маючи відповідний злочинний статус, будучи так званим «положенцем» (тобто, особою, яка призначена «злодієм в законі» та яка має право приймати рішення від його імені) «смотрящим» на волі (тобто особою, яка слідкує за тим, щоб в певному регіоні (виправній колонії) дотримувалися «злодійські закони» та злодійські накази «смотрящого») за Хмельницькою областю, маючи реальний вплив на криміногенну обстановку в регіоні, визначив протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального забезпечення.

Всередині лютого 2020 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), ОСОБА_7 , маючи досвід вчинення злочинів проти власності, розробив план щодо протиправного заволодіння грошовими коштами та з цією метою вирішив утворити стійке злочинне об`єднання, а саме організовану групу.

Для реалізації свого злочинного плану, використовуючи свої яскраво виражені лідерські якості, ОСОБА_7 , організував та очолив стійку організовану групу для вчинення злочину проти власності, до складу якої залучив осіб із числа жителів м. Хмельницький. При цьому, при підшукуванні та залучені членів організованої групи ОСОБА_7 враховував особисті якості, фізичну підготовку потенційних виконавців, досвід вчинення злочинів та наявність судимостей.

ОСОБА_7 вирішив залучити до складу організованої групи осіб, з якими протягом тривалого часу підтримує дружні відносини, а саме: ОСОБА_9 , який притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Згідно з розробленим планом, ОСОБА_7 взяв на себе роль організатора та виконавця злочину, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виступили виконавцями (співвиконавцями) вчинення злочину, прагнучи тісно поєднати свої зусилля для досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на виконання відомого всім єдиного плану.

Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних, дружніх, внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні матеріальні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи у плані вчинення злочину, розробленого ОСОБА_7 і узгодженим з іншими учасниками організованої групи.

Діючи, як організатор злочинів ОСОБА_7 планував вчинення злочину та доводив розроблений план до відома інших співучасників, організовував вчинення злочину, здійснював розподіл функцій між співучасниками, надавав вказівки по вчиненню злочину, визначав час та місце його вчинення, вживав відповідні заходи безпеки та конспірації під час вчинення злочину та після, спілкувався з особою, яка була підібрана як потенційний потерпілий та висував йому вимогу у передачі грошових коштів чи майна, а також здійснював безпосередній психологічний тиск на потерпілого.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи як виконавці, відповідно до розподілених ролей, за вказівками ОСОБА_7 повинні були здобувати інформацію про засоби пересування, місце знаходження потерпілого, та осіб, які б могли організувати їм зустріч з потерпілим, коло його родичів та знайомих, чинити фізичний та психологічний тиск на потерпілого, спричиняти тілесні ушкодження потерпілому, виконувати вказівки ОСОБА_7 по організації, підготовці та вчиненню злочину.

14.02.2020 ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 інформацію про потенційного потерпілого, а саме про мешканця м. Хмельницький ОСОБА_12 . Зокрема, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 про те, що зазначена особа, нібито заборгувала одному із підприємців м. Вінниця грошові кошти в сумі 330000 гривень.

Отримавши необхідну інформацію ОСОБА_7 , керуючись метою швидкого протиправного збагачення, розробив злочинний план направлений на безпідставне вимагання коштів у зазначеної особи.

17.02.2020, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи, вирішили зустрітися з ОСОБА_12 з метою висунення протиправної вимоги. В подальшому, цього ж дня в обідню пору, ОСОБА_7 з телефонного номера ОСОБА_9 - НОМЕР_1 зателефонував потерпілому ОСОБА_12 , представився останньому, повідомивши що він так званий «Смотрящий» у Хмельницькій області та наголосив про необхідність термінової зустрічі, на що потерпілий вимушено погодився, усвідомлюючи можливості та авторитет останнього.

Домовившись про зустріч з потерпілим. ОСОБА_7 як організатор, вирішив, що на вказану зустріч піде він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В подальшому, цього ж дня, близько 13:30 год., зустрівшись з потерпілим ОСОБА_12 , поблизу ТЦ «ЦУМ», що по вул. Проскурівській, 50 в м. Хмельницькому, ОСОБА_7 , діючи в складі організованої групи, висунув вимогу потерпілому, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 350000 гривень, за нібито те, що у нього є боргове зобов`язання перед одним із приватних підприємців. Висуваючи вимогу ОСОБА_12 , ОСОБА_7 наголосив про необхідність передати йому зазначену суму грошових коштів, якщо останній хоче безперешкодно працювати та вільно пересуватися в м. Хмельницькому та повідомив, що у разі невиконання його вимоги, до потерпілого буде застосоване фізичне насильство.

У подальшому, реалізовуючи злочинний умисел, учасники організованої групи, діючи згідно розробленого плану, неодноразово повторювали потерпілому незаконну вимогу про сплату грошових коштів, погрожували йому фізичною розправою, слідкували за ним та наносили тілесні ушкодження.

29.02.2020, близько 13:45 год., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зустрівши потерпілого на парковці ТЦ «Епіцентр», що по вул. Зарічанській, 11/4 в м. Хмельницькому, діючи в складі організованої групи, виконуючи свою роль, погрожуючи застосуванням фізичного насильства вкотре висунули останньому вимогу в передачі грошових коштів в сумі 350000 гривень.

Близько 13:45 год., потерпілий ОСОБА_12 разом зі своїми двома повнолітніми синами та шестирічним онуком, прибув на вказану парковку. Зупинивши свій автомобіль, ОСОБА_12 вийшов з нього та пішов у напрямку центрального входу в ТЦ «Епіцентр» для зустрічі з ОСОБА_13 , а його сини залишилися в автомобілі неподалік. Однак, замість ОСОБА_13 , на зустріч до потерпілого підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Зустрівши потерпілого, ОСОБА_9 , діючи в складі організованої групи, виконуючи свою роль, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке проявилося у погрозі спричинення тілесних ушкоджень, вкотре висунув останньому вимогу в передачі грошових коштів в сумі 350000 гривень. Крім того, з метою переконати потерпілого у серйозності їх намірів, учасники організованої групи спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 221 від 16.03.2020 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_7 діючи як організатор групи, з`ясував, що у нього та у потерпілого є спільний знайомий ОСОБА_14 та вирішив використати це як засіб для реалізації злочинного наміру отримати грошові кошти в потерпілого.

Для цього, ОСОБА_7 в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, зустрівшись з ОСОБА_14 , переконав останнього передати потерпілому ОСОБА_12 його незаконну вимогу у передачі грошових коштів. На вказане прохання, ОСОБА_14 погодився, оскільки вирішив допомогти вирішити конфліктну ситуацію між своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Однак отримати грошові кошти згідно висунутої вимоги учасники організованої групи не встигли, оскільки їх злочинні дії були викриті працівниками правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи у місцях позбавлення волі, будучи засудженим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, підтримуючи «злодійські закони/традиції» (тобто так звані неписані правила і норми поведінки у злочинній спільноті), не бажаючи ставати на шлях виправлення та ресоціалізації, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, після звільнення з установи відбування покарання, здобув повагу та авторитет серед суб`єктів підвищеного злочинного впливу, осіб, із схильністю до вчинення злочинів та злочинного способу життя, як особа зі статусом суб`єкта злочинного впливу.

Як результат у 2012 році під час проведення злочинного зібрання («злодійської сходки») (колегіальний орган злодіїв в законі окремого регіону чи декількох регіонів, який збирається періодично для прийняття рішення про покарання порушників «злодійського закону», розгляду спорів, призначення «смотрящих», тощо) за участі невстановлених осіб, які перебувають у статусі суб`єктів підвищеного злочинного впливу - «злодіїв в законі» (тобто осіб, які являються представниками еліти злочинного світу, його лідери, які займають найвище положення в неформальній ієрархії злочинного світу), раніше судимого мешканця м. Хмельницького ОСОБА_7 визначено «положенцем» (тобто, особою, яка призначена «злодієм в законі» та має право приймати рішення від його імені)/«смотрящим» (тобто особою, яка слідкує за тим, щоб в певному регіоні (виправній колонії) дотримувалися «злодійські закони» та злодійські накази «смотрящого») за Хмельницькою областю.

Призначення ОСОБА_7 «положенцем»/«смотрящим» за Хмельницькою областю відбулось з метою підтримання злодійських традицій на території регіону, матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення такої діяльності (так званого «злодійського общака»), подальшого розподілу коштів та майна серед суб`єктів підвищеного злочинного впливу та осіб, із схильністю до вчинення злочинів та злочинного способу життя, забезпечення грошової підтримки особам, котрі відбувають покарання у виправних установах регіону (так званий «грів», тобто гроші, продукти, інші речі, які нелегально надходять в місця позбавлення волі задля підтримки ув`язнених), здійснення контролю за злочинною діяльністю груп та осіб (як місцевих так і з інших регіонів, так звані «гастролери» (тобто, особи, які вчиняють кримінальні правопорушення в різних містах)), які причетні до вчинення на території Хмельницької області тяжких, особливо тяжких злочинів та відповідного надходження коштів здобутих злочинним шляхом до «злодійського общака».

ОСОБА_7 після отримання вказаного злочинного статусу з метою поширення свого злочинного впливу на території регіону, а також контролю за дотриманням «злодійських законів» та встановлених ним злодійських наказів, протягом часу перебування у статусі «положенця»/«смотрящого» за Хмельницькою областю, особисто погоджував та визначав раніше судимих осіб так званими «смотрящими», як в установах виконання покарань регіону так і за районними центрами Хмельницької області та координував їх діяльність.

Після призначення «положенцем»/«смотрящим» за Хмельницькою областю, з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу на території регіону, ОСОБА_7 встановив на території області правила поведінки серед осіб схильних до вчинення злочинів та злочинного способу життя, осіб, які підтримують злодійські традиції та вимагав безумовного їх дотримання вказаними особами. При цьому, будь-який спротив встановленим ОСОБА_7 правилам поведінки негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним особами шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Таким чином, встановивши та поширивши свій злочинний вплив на території Хмельницької області ОСОБА_7 виконував наступні функції:

- слідкував за дотриманням правил поведінки у відповідності до «Злодійських законів»/«кримінальних традицій» та забезпечував їх дотримання;

- призначив довірених осіб, які користувались авторитетом серед осіб схильних до вчинення кримінальних правопорушень та злочинного способу життя та мали значний вплив на таких осіб в окремих районах області та координував їх діяльність;

- забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків;

- здійснював контроль за злочинною діяльністю груп та осіб (як місцевих так і з інших регіонів так звані «гастролери»), які причетні до вчинення на території Хмельницької області тяжких, особливо тяжких злочинів;

- здійснював збір та розподіл коштів, в тому числі здобутих злочинним шляхом, забезпечував наповнення так званого «злодійського общака», тобто фонду взаємодопомоги в злочинному середовищі та забезпечував підтримання «гріву» осіб, котрі відбувають терміни покарання у виправних установах регіону;

- вів так звану «бухгалтерію», в якій відображав всі надходження до «злодійського общака», прихід/розхід коштів;

- вирішував спори, які виникали між особами з точки зору неписаних «злодійських законів», «по поняттям» (тобто так званої, системи неформальних норм і правил, які діють в злочинному середовищі), виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді» та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця.

Крім того, ОСОБА_7 в силу свого злочинного статусу, отримав широке коло кримінальних зв`язків серед осіб віднесених до категорії «злодіїв в законі», «кримінальних авторитетів» (тобто, представники вищої групи в неформальній ієрархії злочинного світу), які здійснюють свою протиправну діяльність на території регіону та держави, періодично використовував зазначені зв`язки для розширення сфер впливу, узгодження злочинних намірів з поширення злочинного впливу на територію Хмельницької області.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_7 , в період з 2012 по 2020 роки, перебуваючи у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, так званого «положенця»/«смотрящого» за Хмельницькою областю, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив на території Хмельницької області.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 щодо причетності до зазначених кримінальних правопорушень ґрунтується та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом усної заяви про злочин, прийнятої від ОСОБА_12 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; показаннями потерпілого ОСОБА_12 , щодо вчинення відносно нього злочину, обставин та ролі підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме висунення ними вимоги в сумі 350000 гривень з погрозою застосування насильства та застосуванням фізичного насильства; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо обставин вимагання грошових коштів в ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що дійсно особа на ім`я ОСОБА_18 з іншими особами розпитували його про ОСОБА_12 про наявність конфліктної ситуації. Також повідомив, що особисто в нього зі ОСОБА_12 не має ніяких боргових зобов`язань; показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що бачив конфліктну ситуацію біля ТЦ «Епіцентр», за участі ОСОБА_12 та інших осіб, серед яких був присутній ОСОБА_9 ; протоколами огляду відеозаписів камер спостереження ТЦ «ЦУМ», АЗС «WOG», ТЦ «Епіцентр», на яких зафіксовано обставини вимагання; протоколами огляду речей та предметів, вилучених під час обшуків за місцями проживання підозрюваних; протоколами впізнання по фотознімках, в ході яких потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка з іншими співучасниками вимагає у нього грошові кошти; висновком судово-медичної експертизи №221 від 16.03.2020, згідно якої у потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правої половини обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірного крововиливу правої половини обличчя, крововиливу під кон`юктиву правого ока, закритих переломів кісток правої половини лицевого черепа (перелом верхньої щелепи, зовнішньої та передньої стінок гайморової пазухи зі зміщенням уламків передньої стінки в порожнину пазухи та накопиченням у ній вмісту високої щільності (крові), перелому виличної кістки та її лобного відростка, перелому носової та решітчастої кісток, перелому стінок правої очниці з підшкірною емфіземою (накопиченням повітря) у м`яких тканинах правої половини обличчя) та відносяться до категорії середньої важкості тілесних ушкоджень; матеріалами НСРД проведених в рамках кримінального провадження, за результатами проведення яких, зафіксовано обставини вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_12 ; речовими доказами.

З огляду на наведене, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_7 .

Слідчий суддя зауважує, що підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів дає слідчому судді підстави стверджувати, що існують обставини, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується ізрішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

На підставі положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішені питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного продовжують існувати.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) як цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У разі ОСОБА_19 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він матиме змогу незаконно впливати на свідків, потерпілу щодо зміни їх показань.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

На підставі положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішені питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного продовжують існувати.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії розслідування, що виключає можливість оцінки слідчим судддею обґрунтованості підозри у розумінні п.175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства») - встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів.

Слідчий суддя зазначає, що на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають оцінці характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) як цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду та вважає, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Слідчим також доведено, що обґрунтовано існує ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, тобто останній ймовірно продовжить займатися злочинною діяльністю.

При вирішенні питання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею враховується особа підозрюваного, однак медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, в матеріалах кримінального провадження немає.

А тому слідчий суддя відхиляє доводи захисника про необхідність лікування підозрюваного стаціонарно в медичному закладі як підставу для зміни запобіжного заходу.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 255? КК України, які є особливо тяжкими злочинами, відповідно до вимог ст. 12 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, та в свою чергу визначаються високим ступенем небезпечності для суспільства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 можливо продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах визначеного строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.01.2021 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000360 продовжено до 5 місяців.

На переконання слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити, в клопотанні захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, в тому числі, виходячи із таких мотивів.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196-197, 199, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 23 лютого 2021 року включно.

Ухвала діє по 23 лютого 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя