У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна:
В с т а н о в и в:
Дізнавач Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Geely MK», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який, наразі, перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке, наразі, зберігається при матеріалах кримінального провадження. Заборонити використання та розпорядження автомобілем марки «Geely MK», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та визначити місце його зберігання за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55. Заборонити використання та розпорядження свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та визначити місце зберігання до матеріалів кримінального провадження.
Клопотання мотивоване тим, що 25.12.2020 до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників СПП про те, що 25.12.2020 близько 09:20 год. був зупинений автомобіль «Geely MK», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням гр. ОСОБА_5 . В ході оформлення адміністративних матеріалів останній поводив себе підозріло та в ході поверхневої перевірки в багажному відділенні вказаного транспортного засобу було виявлено два поліетиленові пакети із зеленою речовиною рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну. 25.12.2020 відомості про даний факт було внесено до ЄРДР за № 0000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
25.12.2020 в ході проведення огляду місця події було вилучено: автомобіль марки «Geely MK», державний номерний знак « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . 28.12.2020 постановою дізнавача вказане майно визнано речовими доказами.
Необхідність арешту мотивована дізнавачем тим, що тимчасово вилучене майно вважається предметами, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення. Втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, в свою чергу, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. А також може вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки, на даний час, на автомобілі знаходяться сліди вчинення кримінального правопорушення.
У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Окрім того, відповідна інформація була відображена на вебсайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Мотивуючи своє клопотання, дізнавач вказує, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію мають значення речового доказу, оскільки є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій і, враховуючи ризик їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою збереження речових доказів просить накласти на них арешт.
Як встановлено слідчим суддею, підрозділом дізнання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 25.12.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).
Як випливає з матеріалів клопотання, дізнавачем не обґрунтовується, яким чином автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію виступають предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій (предмети, на які було безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Окрім того, ним також не наводиться інших підстав, які б давали можливість вважати, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження та дослідивши додані до клопотання матеріали, а саме витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; рапорт від 25.12.2020; дозвіл гр. ОСОБА_5 від 25.12.2020; протокол огляду місця події від 25.12.2020; постанову про визнання предмету речовим доказом від 28.12.2020, - слідчий суддя приходить до висновку, що стороною кримінального провадження не виконано покладений на неї КПК України обов`язок щодо доведення обставин, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України. В ході розгляду клопотання не встановлено достатньої сукупності доказів, які б давали підстави дійти до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П о с та н о в и в:
У задоволенні клопотання дізнавача Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1