Справа № 204/414/21
Провадження № 1-в/204/74/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1985 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_5 , підтримала заяву, просила задовольнити, продовживши відносно ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Посилаючись на доданий до заяви висновок комісії лікарів № 24 від 12 січня 2021 року, зазначила, що в психічному стані ОСОБА_8 не спостерігалось агресивних дій, дратівливості, конфліктних ситуацій, поведінка мала спокійний, упорядкований характер, параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей релігійного змісту дезактуалізована, що свідчить про подальше зниження особливої небезпеки хворого для оточуючих. Але оцінка скоєного правопорушення (вбивство громадянської дружини під час перебування в лікарняній відпустці) легковажна, поверхнева, вкрай формально усвідомлює прояви наявного психічного захворювання та зловживання спиртними напоями в минулому, заперечує факти ухиляння від відвідування лікаря-нарколога, у якого перебував на обліку, що створюють високий ризик до вчинення повторного суспільного небезпечного діяння. При психологічному дослідженні виявляються вражені дисимулятивні тенденції на фоні внутрішньої тривоги і напруженості, а також активно-оборонна позиція, зіткнення сильних тенденцій, що створюють пре диспозицію до вибухових (експлозивних) реакцій, ригідність настанов, прагнення до незалежної позиції, ірреальність домагань, вибірковість у між особистих контактах. Викладене свідчить про збереження особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. Тобто, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні заяви представника закладу про продовження відносно ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2020 року, якою раніше відмовлено у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_8 .

Особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав свого захисника і просив суд відмовити в задоволенні заяви представника закладу щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву представника лікарні та просив її задовольнити. Зазначив, що не зважаючи на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2020 року, кожні шість місяців лікарні необхідно звертатись з заявою про продовження чи зміну примусових заходів медичного характеру. На розгляд суду був наданий висновок комісії лікарів психіатрів від 12 січня 2021 року, а тому заяву потрібно розглянути та продовжити відносно ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника установи про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
У висновку комісії лікарів-психіатрів № 24 від 12 січня 2021 року зазначено про те, що обґрунтуванням необхідності продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 є те, що, в психічному стані не спостерігалось агресивних дій, дратівливості, конфліктних ситуацій, поведінка мала спокійний, упорядкований характер, параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей релігійного змісту дезактуалізована. Вищезазначене свідчить про подальше зниження особливої небезпеки хворого для оточуючих. Але оцінка скоєного правопорушення (вбивство громадянської дружини під час перебування в лікарняній відпустці) легковажна, поверхнева, вкрай формально усвідомлює прояви наявного психічного захворювання та зловживання спиртними напоями в минулому, заперечує факти ухиляння від відвідування лікаря-нарколога, у якого перебував на обліку, що створюють високий ризик до вчинення повторного суспільного небезпечного діяння. При психологічному дослідженні виявляються вражені дисимулятивні тенденції на фоні внутрішньої тривоги і напруженості, а також активно-оборонна позиція, зіткнення сильних тенденцій, що створюють пре диспозицію до вибухових (експлозивних) реакцій, ригідність настанов, прагнення до незалежної позиції, ірреальність домагань, вибірковість у між особистих контактах. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Також, судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року у задоволенні заяви представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом-відмовлено. Вказана ухвала не оскаржувалася та набрала чинності 05 січня 2021 року. При цьому, у вказаній ухвалі, суд зазначив, що з досліджених судом висновків комісії від 06.04.2020, 24.09.2020 та пояснень представників лікарні вбачається, що єдиним критерієм суспільної небезпеки ОСОБА_8 на їх думку є відсутність терапевтичних настанов (настанов на подальше лікування). При цьому, у цих висновках йдеться про те, що його поведінка є упорядкованою, маячні ідеї для нього є неактуальними, він формально погоджується з необхідністю спостереження у лікаря-психіатра, що свідчить про зниження небезпеки для оточуючих. Відсутність погіршень стану за два останні за часом міжкомісійні періоди та відсутність фактів відмови хворого від прийому ліків у хворого підтверджено поясненнями представників лікарні. Оглянута судом медична карта із записами, на які посилались представники лікарні, також не містять таких відомостей. ОСОБА_9 , відповідаючи на запитання суду, давав обґрунтовані, послідовні та чіткі відповіді, в тому числі зазначив про усвідомлення наявності в нього психічної хвороби та необхідність лікування. На тверде переконання суду, зазначене у сукупності свідчить про необґрунтованість та помилковість суб`єктивних висновків лікарів щодо відсутності у ОСОБА_9 настанов на лікування, що, на їх думку, свідчить про його небезпеку. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , необхідність продовження примусових заходів медичного характеру у лікарні з суворим наглядом не є обґрунтованою, призведе до порушення принципів гуманності, додержання прав людини та принципу необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, закріплених у ст.4 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000, не буде вважатися такою, що, в розумінні ст.8 цього Закон, надається в найменш обмежених умовах та такою, що додержує прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога, тому у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 у лікарні з суворим наглядом необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно з підпунктом «е» пункту 1 статті 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:… (е)... законне затримання психічнохворих...».
Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е».
При цьому, згідно ч. 2 ст. 95 КК України та ч. 4 ст. 19 Закону України ««Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року» особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.
Попереднього разу, ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 24 вересня 2020 року, на підставі чого було складено висновок № 926. 28 грудня 2020 року суд, розглянувши вказаний висновок, прийшов до переконання про відмову у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_8 .
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Так, згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Вказана вище ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року набрала чинності 05 січня 2021 року, а тому підлягає безумовному виконанню. Судом вже надано оцінку стану здоров`я ОСОБА_8 та обґрунтоване рішення, щодо необхідності відмови в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України». За цей час стан здоров`я ОСОБА_8 не змінився.
Таким чином, подальше продовження лікування ОСОБА_8 в умовах Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України», тобто в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не відповідатимуть вимогам Закону та рішенню суду.
Врваховуючив викладене, суд вважає, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1985 року народження, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1