Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/659/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соше - Острівське Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 29.05.2015 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що своєю поведінкою і ставленням до праці не повністю довів своє виправлення, раніше звільнявся умовно-достроково, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_6 вже звертався до Петрівського районого суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно - дострокове звільнення його від відбування покарання та за результатами розгляду вказаного клопотання, ухвалою суду від 12.09.2019 клопотання засудженого було залишено без задоволення. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.12.2020, ухвалу Петрівського районого суду Кіровоградської області від 12.09.2019, залишено без змін.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 передчасно звернувся повторно до суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а повинен був звернутись не раніше 12.09.2020 року.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 скасувати, матеріали клопотання повернути в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.
Зазначає, що при розгляді клопотання в суді першої інстанції не було призначено захисника, що у відповідності до ч.1 ст. 52 КПК України є обов`язковим та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений: 29.05.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, йому зараховано строк попереднього ув`язнення, залік становить 01 рік 01 місяць 30 днів.
Початок строку: 26.06.2014 року. Кінець строку: 25.04.2021 року.
З 17.09.2015 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)».
За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 допустив шість порушень порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення та начальника установи. На даний час вказані стягнення погашені. Має два заохочення, останнє за 2019 рік. Засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований, але приймає участь у благоустрої відділення і у суспільному житті установи.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не повністю довів своє виправлення, раніше звільнявся умовно-достроково, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 вже звертався до Петрівського районого суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно - дострокове звільнення його від відбування покарання та за результатами розгляду вказаного клопотання, ухвалою суду від 12.09.2019 року клопотання засудженого було залишено без задоволення. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.12.2020 року, ухвалу Петрівського районого суду Кіровоградської області від 12.09.2019 року, залишено без змін.
Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Зі змісту ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Положенням ч. 7 ст. 154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки повторно до суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 повинен був звернутись не раніше 12.09.2020, а тому доводи апеляційних скарг не спростовують висновок суду.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Твердження засудженого ОСОБА_6 стосовно не залучення судом першої інстанції захисника, участь якого є обов`язковою в силу ч.1 ст. 52 КПК України є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений не заявляв клопотання про призначення захисника. Розгляд клопотання засудженого здійснюється в порядку виконання судових рішень, яке не передбачає обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні.
Колегія суддів зазначає, що засуджені на стадії виконання вироку не є суб`єктами, що наділені правом на безоплатну вторинну правову допомогу, оскільки процесуальний статус засудженого не входить до категорії осіб, визначених ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Порушення права на захист засудженого ОСОБА_6 судом першої інстанції не вбачається.
Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020,слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 537- 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4