Справа № 317/1971/20
№/п 1-в/317/188/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . Засудженого 24.04.2018 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2018 р., згідно ст.75 ч.2 КК України зараховано строк тримання під вартою з 27.06.2017 р. по 12.09.2018 р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Початок строку: 27.06.2017 року.

Кінець строку: 10.10.2020 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.06.2017 року.

Під час тримання в Дніпропетровській установі виконання покарань (№4) характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 25.10.2018 року відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався посередньо, за порушення встановлених вимог мав два стягнення правами начальника установи, одне стягнення погашено та одне знято у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 14.11.2018 р. перебував у Дніпропетровській установі виконання покарань (№4) характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 12.01.2019 року відбував покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався позитивно, за порушення вимог режиму тримання мав одне стягнення правами начальника установи, яке були погашено у встановленому законом порядку.

З 15.01.2020 р. перебував у Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 21.02.2020 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався добре, має два заохочену правами начальника установи.

Працевлаштований на виробництві установи різноробочим на ділянці «Поліетилену», однак потребує періодичного спонукання до праці.

У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини.

Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок.

У скоєному злочині провину визнає, щиро розкаюється.

За вироком суду вчинив збитків на суму 226000 грн., але відсутні виконавчі листи на стягнення боргу .

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

14.02.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.

14.02.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

11.04.2019 р. відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.. 81 КК України, а саме в умовно-достроковому звільненні.

15.11.2019 р. Запорізьким районним судом Запорізької області було задоволено подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 23.01.2020 р. Запорізьким апеляційним судом, задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 15.11.2019 р. скасовано, та відмовлено в умовно-достроковому звільненні засудженому ОСОБА_5 .

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив, що провину у вчиненому злочині визнає, щиро розкаюється, вважає, що своєю поведінкою та працею довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив суду, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки мав 3 стягнення та 3 заохочення, останнє заохочення було 25.11.2019 р., що свідчить про те, що клопотання засудженого є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали суду 02.09.2020 року о 08-20 год.

Суддя: ОСОБА_1