справа №619/3914/20
провадження №1-кп/619/357/20
ВИРОК
іменем України

29 жовтня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000101 від 19.01.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -03 березня 2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено для відбуття призначеного покарання; ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 серпня 2018 року умовно-достроково звільнено від покарання на невідбуту частину 7 місяців;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
потерпілогоОСОБА_5
обвинуваченогоОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
16 січня 2020 року приблизно об 11 годині ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, прибув до гаража, розташованого біля буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . Перебуваючи поруч з зазначеним гаражем, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким помічені не будуть, знайденою цеглиною збив навісний замок з дверей, проник у вищевказаний гараж, де побачив б/у електричний тример «Forte» ЕМК-420М вартістю 1 128,00 грн, б/у зварювальний апарат «Forte» ВХ1-250С вартістю 739,00 грн, б/у кутову шліфувальну машинку («болгарка») Wintech W 180F вартістю 980,00 грн, б/у електричну дриль «Rebir» TRU-770U3ER вартістю 825,00 грн, які належать ОСОБА_5 , які повторно таємно викрав та переніс до покинутої будівлі колишньої маслобойні, розташованої неподалік, таким чином розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 672,00 грн.
Крім того, 04 травня 2020 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, прибув до дачного будинку, розташованого на території ділянки АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 . Перебуваючи поруч з зазначеним будинком, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким помічені не будуть, знайденим фрагментом арматури зламав навісний замок з вхідних дверей, проник у вищевказаний дачний будинок, що належить ОСОБА_6 , де побачив б/у електричну дриль «Black&Decker» SL1 вартістю 900,00 грн, б/у електролобзик «ЗЕНІТ» ЗПЛ950 вартістю 1 238,00 грн, б/у електричний тример «Intertool» DT2242 вартістю 2 313,00 грн, б/у кутову шліфувальну машинку («болгарка») Makita GA5030 вартістю 1168,00 грн, б/у мікрохвильову піч «Belling» М394 вартістю 2 100,00 грн, б/у електроподовжувач довжиною 30 м SL1 вартістю 470,00 грн, які повторно таємно викрав та переніс до розташованої неподалік лісополоси, таким чином розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 8 689,00 грн.
Крім того, 22 червня 2020 року приблизно о 21 год 40 хв ОСОБА_3 знаходився на зупинці громадського транспорту на вул. Білгородській в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, де побачив раніше знайому ОСОБА_7 , яка спала, а поруч з нею на лавці лежав мобільний телефон Xiaomi Redmi синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел на крадіжку вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, оскільки ОСОБА_7 спала, скориставшись цією обставиною, що ОСОБА_7 не помічає його дій, з лавки взяв б/у мобільний телефон Xiaomi Redmi синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 3 200,00 грн, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядився ним на свій розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 200,00 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися:

- у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна ОСОБА_7 , вчиненого повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України;

- у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини їх вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Згідно з абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно висновку досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 3141 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, встановлено, що проблемними питаннями, на які повинні бути спрямовані заходи впливу, є відсутність стабільного джерела доходу, контроль над поведінкою та мислення, вживання алкогольних напоїв, готовність до змін. Аналіз інформації свідчить про високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства. Враховуюче зазначене, орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі. Заходи роботи з обвинуваченим повинні бути спрямовані на попередження вживання алкогольних напоїв, працевлаштування, а також здійснення нагляду за його поведінкою. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, пропонуємо, окрім обов`язків визначених ч. 1 ст. 76 КК України, додатково покласти на нього обов`язок ч. 3 п. 3 - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому бути запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, ставлення до вчиненого та наслідків дій винного, який вину свою вину вчиненні злочинів, визнав повністю.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій частин цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які пом`якшують покарання, враховує число кримінальних правопорушень, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Отже, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року (справа № 619/3838/20 провадження № 1-кс/619/892/20) було накладено арешт на майно: б/у електричний дриль «Black&Decker» SL1.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику.

Майно, яке було предметом злочину, належить потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного майно, яке були арештовано відповідно до ухвали слідчого судді, підлягає поверненню власнику.
З огляду на зазначене та відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт вказаного майна.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року (справа № 619/3838/20 провадження № 1-кс/619/892/20), - скасувати.

Речовий доказ по справі: б/у електричний дриль «Black&Decker» SL1, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , вважати йому повернутим.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1