Справа № 487/5427/19
Провадження № 1-кс/487/5624/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві в режимі відеоконференції із ДУ "Одеський слідчий ізолятор" скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо не розгляду його клопотання по кримінальному провадження №0000187,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо не розгляду його клопотання по кримінальному провадження №0000187.
Свої вимоги мотивував тим, що 09.07.2020 року ним до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві було направлено в порядку ст..220 КПК України клопотання про проведення слідчих дій, щодо визнання його в порядку ст.55 КПК України потерпілим та вручити йому пам`ятку о правах потерпілого.

Посилаючись на те, що клопотання у встановленому порядку не розглянуто, просив зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 09.07.2020 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що 09.07.2020 ОСОБА_4 було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № №0000187.
У скарзі скаржник ОСОБА_4 посилається на те, що його клопотання про проведення слідчих дій, щодо визнання його в порядку ст.55 КПК України потерпілим та вручити йому пам`ятку о правах потерпілого, слідчим у встановлений законом строк не була розглянута.

Так, відсутнє рішення про задоволення клопотань в разі наявності для цього підстав.
Якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається в клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись ст.ст. 111, 112 КПК України, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення.
При повній або частковій відмові в задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення. Така постанова має бути доведена до відома особи, що зверталась із клопотанням.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 щодо не розгляду його клопотання по кримінальному провадження №0000187, підлягають задоволенню оскільки ніяких дій, які б свідчили про визнання ОСОБА_3 потерпілим, або про відмову у визнанні потерпілим слідчим не здійснено та не встановлено слідчим суддею у судовому засіданні.
Керуючись ст.ст.220,303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.07.2020 року по кримінальному провадження №0000187 в порядку , передбаченому ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1