ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4287/19 Номер провадження 11-сс/814/782/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
24 вересня 2020 року м. Полтава
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення , а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 серпня 2020 року про виправлення описки без змін;
Я не можу погодитись із зазначеною ухвалою і вважаю , що апеляційне провадження підлягало закриттю через таке.
Так зазначеною ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2020 року було виправлено описку в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 червня 2019 року по справі № 554/4287/19 , провадження № 1-кс/554/7784/19 за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в порядку статті 206 КПК України , якою було визнано незаконним затримання ОСОБА_5 , яке було здійснено слідчим ОСОБА_3 .
Я , як і колегія суддів , не можу торкатись питання законності або незаконності ухвали слідчого судді від 14 серпня 2020 року.
Водночас вважаю , що в даній ситуації ОСОБА_3 не є тією особою , яка має право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді , яка постановлена в межах кримінального провадження .
Так як прослідковується із матеріалів вказаного провадження , ухвала від 14 червня 2019 року була постановлена за результатами затримання ОСОБА_5 в межах кримінального провадження за ч.4 ст.27 ч.4 стт.187 КК України.
У вказаному провадженні слідчий відділу СУ ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 (автор апеляції) , здійснював досудове розслідування і ним був оформлений протокол затримання ОСОБА_5 від 17 травня 2019 року.
Скарга адвокатом ОСОБА_4 була подана на дії службової особи , яка здійснює досудове розслідування.
За змістом положень статті 393 КПК України , яка визначає коло осіб , які мають право на апеляційне оскарження судового рішення , єдиною особою , яка має права на оскарження судових рішень з боку сторони обвинувачення (параграф 2 КПК) , в межах кримінального провадження , є прокурор.
Ухвала від 14 серпня 2020 року є похідною ухвали від 14 червня 2019 року , якою було визнано незаконним затримання ОСОБА_5 , яке було здійснене слідчим ОСОБА_3 тобто службовою особою , яка здійснювала досудове розслідування.
За таких обставин вважаю , що слідчий ОСОБА_3 не є тією особою , яка , в розумінні положень статті 393 КПК має право на оскарження ухвали слідчого судді від 14.08.2020.
Вказані судові рішення міг би оскаржити прокурор виходячи із положень статті 393 КПК та його повноважень визначених ст.36 цього Кодексу.
Зміна статусу особи , не наділяє її правом на оскарження судового рішення слідчого судді , яка була постановлена на момент коли ОСОБА_3 перебував у статусі слідчого , який здійснював досудове розслідування у провадженні щодо ОСОБА_5 .
Отже апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 підлягало закриттю , як помилково відкрите , і залишивши апеляційну скаргу без задоволення колегія суддів припустилась помилки.
Та обставина , що апеляційна скарга була прийнята до розгляду і було фактично відкрите апеляційне провадження , не є тією перешкодою , яка позбавляє колегію суддів права закрити апеляційне провадження з підстав відсутності у автора апеляції права на апеляційне оскарження.
Суддя ОСОБА_2