УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 16.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:
01.09.2020 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 16.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 16.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Так, 16.02.2018 р. слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві розпочато досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом невиконання ОСОБА_4 судового рішення.

Разом з тим, заявник вважає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , однак до даного часу ні слідчим, ні прокурором жодних дій щодо повідомлення вказаної особи про підозру та закінчення досудового розслідування не вчинено, чим порушено строки, передбачені ст. 219 КПК України.

Враховуючи вказані обставини заявник просив встановити слідчому та прокурору процесуальний строк тривалістю 2 (два) місяці для завершення досудового розслідування, прийняття рішення щодо повідомлення про підозру та звернення до суду з обвинувальним актом у відповідності до вимог ст. 283 КПК України.

Заявник в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 16.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Положеннями ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За вимогами за ч.6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями п.п.10, 18 ч.1 ст. 3, ст.ст. 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Проте, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати приписи ст. 219 КПК України, яка містить обмеження строків здійснення досудового розслідування до повідомлення про підозру, оскільки згідно з п.4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», підлягає застосуванню лише до тих кримінальних проваджень, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Датою набрання чинності відповідних змін до ст. 219 КПК є 15.03.2018 р.

Оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 р., то й обмеження у строках досудового розслідування до повідомлення про підозру щодо вказаного кримінального провадження не підлягають застосуванню.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент», з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст. 6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 р. у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia))».

У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Крім того, за ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001992, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Слід звернути увагу на те, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 16.05.2019 р. у справі № 761/20985/18, де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 16.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: