Справа №: 630/591/19
У Х В А Л А
Іменем України
11 листопада 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000473 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 16.09.2020 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 , застосованого ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, продовжено до 14.11.2020 включно.

11.11.2020 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснила, що обвинувачений може ухилитись від суду, покинувши територію Харківської області, особливо з огляду на покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а також на те, що він не має роботи, сім`ї та утриманців. Крім того, свідки на даний момент не допитані, а тому застосування до обвинуваченого запобіжного заходу більш м`якого, а ніж тримання під вартою, може мати наслідком вплив ОСОБА_7 на свідків. Були випадки впливу обвинуваченого на потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також на потерпілого ОСОБА_8 . Цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник пояснив, що прокурором порушено десятиденний строк подання клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, встановлений у Перехідних положеннях КПК України. Даний довід був підтриманий обвинуваченим та вони просили суд не розглядати клопотання прокурора як таке, що подано із порушенням процесуального порядку.

Крім того, захисник зазначив, що тиск на потерпілих не доведений відповідними судовими рішеннями, а тому є припущенням прокурора, обвинувачений має родину, дитину, а тому не має наміру ухилятись від суду.

Обвинувачений просив призначити запобіжний захід у вигляді застави або цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 10 п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Україні встановлено карантин до 31 грудня 2020 р.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою подано до суду 11.11.2020, в зв`язку з чим суд вважає порушеним строк його подання, встановлений п. 20-5 Перехідних положень КПК України.

Разом із тим, дана норма встановлює строк подання клопотання саме суду, а не вручення його стороні захисту, клопотання прокурора було розглянуто в судовому засіданні, стороні захисту була надана можливість викласти суду свої доводи щодо заявленого клопотання.

Крім того, КПК України не містить в собі положення щодо неможливості розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в зв`язку з порушенням строку його подання.

Одночасно суд зазначає, що частиною 3 статті 331 КПК України встановлено обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою незалежно від наявності клопотань.

Таким чином, суд вважає, що фактом порушення строку подання клопотання до суду права сторони захисту не порушено, а сам по собі даний факт не є підставою для відмови в розгляді клопотання, або безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завдання якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення за результатом дослідження всіх наданих суду доказів.

Вирішуючи питання щодо продовження існування ризиків, врахованих слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, суд враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Стороною захисту не надано суду доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, що значно знизило б ризик його переховування від суду. Захистом не надано доказів того, що обвинувачений працевлаштований, має родину або утриманців. Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що у нього народилась дитина, не підтверджуються документально, а показання свідка ОСОБА_9 , на які посилався обвинувачений, не є належним підтвердженням даного факту.

Заслуговують на увагу доводи обвинуваченого щодо того, що він не переховувався від суду раніше, самостійно з`явився для обрання запобіжного заходу, не перебував у розшуку, однак відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, збільшує ризик його втечі настільки, що йому на думку суду неможливо запобігти іншим чином, а ніж взявши особу під варту

Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, суд враховує множинність інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а також той факт що певні з них були вчинені ним вже після притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме вручення йому повідомлення про підозру, що підтверджує наявність ризику вчинення інших злочинів, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, враховуючи вказаний факт, а також те, що не всі свідки були допитані в судовому засіданні, суд вважає обґрунтованим ризик, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, на теперішній час триває судовий розгляд, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку дослідження доказів, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1