Справа № 539/2347/20
Провадження № 1-кп/539/216/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Райозеро Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України, -
ОСОБА_4 , згідно Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2233-XII від 25 березня 1992 року та Указу Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році" № 13/2020 від 16 січня 2020 року, відноситься до призовників чергового призову на строкову військову службу.
26 травня 2020 року ОСОБА_4 за результатами медичного огляду, призовною комісією Лубенського району (протокол № 2) на підставі вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, визнано придатним для проходження строкової військової служби та вирішено призвати на строкову військову службу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", згідно якої на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Після цього, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 під підпис отримав повістку про призов та був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, що підтверджується розпискою і тим самим, був належним чином повідомлений та зобов`язаний був прибути о 07 год. 30 хв. 22 червня 2020 року за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" які визначають, що захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, звільнення від призову на строкову військову службу під час чергового призову, передбачені ст. ст. 17-18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 22 червня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув та не повідомив про причини своєї неявки.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за вищевикладених обставин визнав повністю, щиро кається у скоєному.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається, сприяв розкриттю злочину і суд визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначені покарання суд враховує вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, а також особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, зважаючи на всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень, передбачених ст. ст. 75, 76 КК України.
Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання останнього, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.
Збитки кримінальним проступком не завдані, витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз також відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1