печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
26.08.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001399.

Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив наступне.
Слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0001399 від 30.07.2020 року, за фактом вимагання службовими особами управління медичного постачання Командування Медичних Сил Збройних сил України, за участі осіб залучених в якості посередників неправомірної вигоди, за вирішення питання що входить до їх компетенції, зловживання впливом, а також перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 3692, ч. 4 ст. 4261 КК України.
Із заяви ОСОБА_5 , матеріалів кримінального провадження та показів свідків вбачається, що службові особи управління медичного постачання Командування Медичних Сил Збройних сил України, залучивши до власної протиправної діяльності посередників, вимагають неправомірну вигоду у суб`єктів господарювання, а також перевищують службові повноваження в умовах особливого періоду.

Так 30.04.2020, за результатами переговорної процедури ТОВ «РІВЕСАЙД ГРУП» визнано переможцем за результатами проведення тендеру UA-P-2020-04-27-004272-b, предметом закупівлі якого є Медичне обладнання (33100000-1) (Медична маска (одноразова, тришарова)), ДК021-2015: 33100000-1 Медичне обладнання, КЕКВ: 2220 Медикаменти та перев`язувальні матеріали та у подальшому з підприємством планується укладання договору на постачання масок медичних захисних.

На підставі зазначеного між ТОВ «РІВЕСАЙД ГРУП» та Командуванням медичних сил Збройних сил України укладено договір № 510/20/18 (далі-Договір) від 05.05.2020 на постачання Медичного обладнання (33100000-1) (Медична маска (одноразова, тришарова)), а саме: Маски медичні захисні, загальною кількістю

1 250 000 шт., вартістю 6,54 за штуку, загальна сума 8 175 000 грн.

07.05.2020 приблизно о 12. 00 год. у меседжері «WhatsApp» ОСОБА_6 в ході розмови зі ОСОБА_5 , на виконання спільного з ОСОБА_7 та службовими особами Командування Медичних Сил ЗС України злочинного наміру, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди оголосив ОСОБА_5 протиправну вимогу про необхідність надання їм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди з розрахунку 1 грн. з кожної поставленої маски до МОУ згідно з Договором, тобто в розмірі близько 1 млн. грн. для подальшої її передачі службовим особам Командування Медичних Сил ЗС України, за забезпечення перемоги ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» у вищевказаному тендері, заключення Договору, сприяння швидкому перерахунку коштів з боку ЗСУ

за виконання Договору, ініціювання перед ОСОБА_8 . зменшення розміру пені для ТОВ «РІВЕСАЙД ГРУП», яка виникла під час виконання Договору.

04.08.2020 близько 16.30 год., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на Контрактовій площі у м. Києві, де ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 що грошові кошти, які останній повинен передати в якості неправомірної вигоди, необхідно буде помістити до банківської скриньки, на яку вкаже ОСОБА_6

11.08.2020 близько 10.00 год., ОСОБА_6 в ході спілкування у месенджері «WhatsApp» повідомив ОСОБА_5 що кінцева сума неправомірної вигоди яку останній повинен передати за вчинення вищевказаних дій складає 998 тисяч гривень.

У подальшому 17.08.2020, працівниками ГУБКОЗ СБУ у присутності двох понятих було вручено ОСОБА_5 попередньо оглянуті та ідентифіковані грошові кошти в сумі 400000 (чотириста тисяч) гривень з метою подальшої передачі в якості неправомірної вигоди.

Того ж дня, ОСОБА_5 перебуваючи поблизу Акціонерного банку «Південний» за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 8, вказані грошові кошти в сумі 400000 (чотириста тисяч) гривень передав ОСОБА_9 на його вимогу, в якості частини раніше обумовленої суми неправомірної вигоди за вчинення вищевказаних дій.

Також під час передачі коштів ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 що решту суми неправомірної вигоди необхідно буде передати через декілька днів.

Після отримання частини неправомірної вигоди в сумі 400000 (чотириста тисяч) гривень, ОСОБА_9 зазначені грошові кошти помістив до банківської скриньки Акціонерного банку «Південний» за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, біля приміщенні ПАТ АБ «Південний», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 19.08.2020 ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 останню частину заздалегідь обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 598 000 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч) гривень.

Після передачі останньої частини грошових коштів, 19.08.2020 в порядку

ст. 208 КПК України були затримані всі особи причетні до протиправної діяльності, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Таким чином, з показань свідка та матеріалів кримінального провадження вбачається, що посадові особи управління медичного постачання Командування Медичних Сил Збройних сил України із спільниками розробили протиправну схему вимагання та отримання неправомірної вигоди, висловили таку вимогу, отримали таку неправомірну вигоду, поєднану з вимаганням такої вигоди за вчинення дій в інтересах особи яка надає неправомірну вигоду.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 19.08.2020 проведений обшук місця мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході обшуку приміщення виявлені та вилучені речі та документи.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речі та документи вилучені в ході обшуку, за адресою:

АДРЕСА_2 , а саме:

-Заява договір банківського рахунку з виростання електронного платіжного засобу № 2779/980 від 11.08.2020 укладений між

ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_6 на 1 арк.;

-Банківська карта ПАТ АБ «Південний» № НОМЕР_1 дійсна до

09 місяця 2024 року;

-Договір оренди індивідуального банківського сейфу № 0010/2621-2020 від 11.08.2020 укладений між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_6

на 1 арк.;

-Договір про надання послуг від 17.08.2020 укладений між

ТОВ «Автопарк.Юа» та ОСОБА_6 на 2 арк.

-Договір забезпечення виконання зобов`язання від 17.08.2020 укладений між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на 1 арк.;

-Рахунок № КВ-112 від 17.08.2020 та акт надання послуг № КВ-112 від 17.08.2020 ТОВ «Автопарк.Юа» на 1 арк.;

Тримач до usim-card Vodafone Україна та буклет до нього з маркуванням: ICCID 107227395, серійний номер: 39 на 1 арк.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1