печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
установив:
Слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні начальником другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до суді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001399від 30.07.2020 р. за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

У клопотанні зазначено, що відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (далі «Закон») цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Згідно ст. 12 Закону закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги, конкурентний діалог, переговорна процедура закупівлі.

Згідно ст. 20 зазначеного Закону відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Згідно цього Закону органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів або органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи або у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків, проводять публічні закупівлі через портал prozorro.gov.ua, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт 1,5 мільйона гривень.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530 від 17.03.2020 р. внесено зміни до пункту 31 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі», згідно з якими дія цього Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є товари, роботи чи послуги, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19). Перелік таких товарів, робіт чи послуг та порядок їх закупівлі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 5 Порядку проведення закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України» від 20.03.2020 № 225 (далі «Порядок») планування закупівель здійснюється замовником на підставі наявної потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг.

Згідно пункту 6 Порядку уповноважена замовником особа: планує закупівлі та вносить інформацію до річного плану закупівель в електронній системі закупівель, зокрема про технічні, якісні та інші характеристики предмета закупівлі; організовує та проводить закупівлі. Замовник може самостійно встановлювати критерії доброчесності та надійності вибору особи, з якою буде укладений договір про закупівлю; забезпечує складення, затвердження та зберігання відповідних документів з питань закупівель; забезпечує оприлюднення в електронній системі закупівель інформації, необхідної для виконання пунктів 8 і 9 розділу І Закону України від 17.03.2020 р. № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»; вчиняє інші дії, передбачені цим Порядком.

Усі рішення уповноваженої замовником особи оформлюються протоколом із зазначенням дати прийняття рішення.

Основні завдання покладені на Командування Медичних сил Збройних Сил України: 1. Організація управління, планування та застосування сил і засобів Медичних сил; 2. Забезпечення реалізації державної політики щодо охорони здоров`я особового складу Збройних Сил України, медичного та санаторно-курортного забезпечення військовослужбовців, членів їх сімей, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, ветеранів військової служби, ветеранів війни та інших категорій громадян, яким законодавством України надано право користуватися закладами охорони здоров`я Збройних Сил України; 3. Розробка і здійснення комплексу профілактичних, лікувально-діагностичних, санаторно-курортних та реабілітаційних заходів, спрямованих на збереження життя і здоров`я військовослужбовців; 4. Організація забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя у Збройних Силах України, здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду на підпорядкованих їм територіях, об`єктах, у військових частинах і закладах охорони здоров`я Збройних Сил України, 5. Організація забезпечення Збройних Сил України військовим майном медичного призначення, накопичення запасів медичної техніки та майна, організація їх постачання Збройними Силами України, а також іншим військовим формуванням в особливий період; 6. Планування та організація заходів підготовки органів військового управління, військових частин, закладів охорони здоров`я Збройних Сил України безпосередньо підпорядкованих Командуванню Медичних сил; 7. Планування заходів, спрямованих на розвиток та підтримання спроможностей закладів охорони здоров`я Збройних Сил України в готовності до виконання завдань за призначенням. Командування Медичних сил підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України та утримується за рахунок чисельності Збройних Сил.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» на Службу правопорядку покладається здійснення функції попереджувати, виявляти, припиняти кримінальні та інші правопорушення, вчинені у військових частинах, а також в інших місцях військовослужбовцями, військовозобов`язаними під час проходження ними зборів та працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.

Разом з цим, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вчинили особливо тяжке корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що тимчасово виконуючим обов`язки директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 17.09.2019 р. № 240 полковника медичної служби ОСОБА_10 вивільнено з посади начальника військово-медичної служби управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України і призначено начальником управління медичного постачання Головного військово-медичного управління. Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.01.2020 р. № 51 начальника управління медичного постачання Головного військово-медичного управління ОСОБА_10 увільнено від займаної посади і призначено начальником управління медичного постачання Командування Медичних сил Збройних Сил України.
Згідно з наказом тимчасово виконуючого обов`язків Командувача Медичних сил Збройних Сил України від 05.02.2020 р. № 1 полковника медичної служби ОСОБА_10 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, який прибув з Головного військово-медичного управління (місто Київ), зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та визнано таким, що з 05.02.2020 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно Положення про управління медичного постачання Командування Медичних сил Збройних Сил України (далі «Положення»), затвердженого наказом командувача Медичних сил Збройних сил України від 19.02.2020 р. № 16дск, начальник управління медичного постачання у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами України, наказами і директивами Міністра оборони України, начальника Генерального штабу, дорученнями першого заступника та заступників начальника Генерального штабу, командуючого Медичних сил, нормативно-правовими актами Міністерства охорони здоров`я України в частині, що його стосується, а також цим Положенням.

Згідно цього ж Положення начальник управління медичного постачання відповідає за: якісне виконання завдань і функцій, покладених на управління, своєчасне виконання посадових завдань та обов`язків особовим складом управління; організацію та керівництво діяльністю управління, його здатність до виконання завдань за функціональним призначенням, виховання, трудову дисципліну, морально-психологічний стан його особового складу, всебічне забезпечення його діяльності; рівень оперативної та мобілізаційної підготовки офіцерського складу управління, організацію функціонування управління в умовах особливого періоду, високу мобілізаційну готовність, а також готовність до виконання завдань за призначенням; накопичення запасів медичної техніки та майна, організацію постачання такої техніки та майна Збройних Сил України, а також іншим військовим формуванням в особливий період; визначення пріоритетних напрямків та прогнозів щодо розвитку і вдосконалення системи медичного постачання Збройних Сил України; розробку програм розвитку системи медичного постачання Збройних Сил України у мирний час та особливий період, організацію їх виконання; організацію управління медичним постачанням Збройних Сил України у мирний час та особливий період; організацію інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності начальника Головного управління з питань медичного постачання; організацію опрацювання, супроводження, візування нормативних документів, що надходять на погодження від Центральних органів виконавчої влади, а також керівних документів, наказів і директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу та командуючого Медичних сил з питань медичного постачання Збройних Сил України, їх узгодження з зацікавленими структурними підрозділами Міністерства оборони України, Генерального штабу та іншими міністерствами і відомствами; організацію розробки проектів нормативно-правових актів, наказів, директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу з питань, що належать до компетенції управління медичного постачання; організацію розроблення планів, посібників, порадників, програм та збірників з питань медичного постачання Збройних Сил України; участь у оборонному плануванні медичного постачання Збройних Сил України, відпрацювання пропозицій до проекту державного оборонного замовлення з питань медичногопостачання, розробку документів; середньострокового і короткострокового оборонного планування та контроль за їх виконанням з питань медичного постачання; організацію планування стратегічного розгортання Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, в частині, що стосується медичного постачання; організацію планування стратегічного застосування Збройних Сил України в частині, щодо медичного постачання; організацію планування територіальної оборони України в частині, що стосується медичного постачання; організацію збору та аналізу інформації щодо стану медичного постачання, розробки пропозицій щодо удосконалення системи медичного постачання військ (сил) на мирний і воєнний час; організацію підготовки інформаційно-аналітичних матеріалів для інформування командування з питань організації та стану медичного постачання Збройних Сил України; підготовку пропозицій до плану діяльності командування на період планування (місяць, квартал, півріччя, рік); розробку плануючих документів роботи управління (особистого плану роботи на тиждень, місяць); підготовку звітів за підсумками діяльності управління за звітний період (місяць, квартал, півріччя, рік); дотримання правил збереження державної таємниці, виконання заходів режиму секретності в управлінні при роботі з документами, матеріалами та відомостями, що містять державну таємницю, дотримання встановлених правил роботи з інформацією для службового користування; дотримання правил пожежної безпеки у приміщеннях відділу.

Начальник управління медичного постачання відповідно до покладених на нього завдань: організовує розробку планів медичного постачання, утримання та розвитку системи медичного постачання Збройних Сил України на короткострокову перспективу; розробляє пропозиції щодо встановлення норм утримання запасів медичного майна та техніки для медичних баз та складів, визначає порядок накопичення та зберігання медичного майна та техніки, організовує оперативний облік медичної техніки та майна у Збройних Силах України; приймає участь в оборонному плануванні з медичного постачання Збройних Сил України, визначенні потреби, вимог та пріоритетів, основних показників державного оборонного замовлення на розроблення, виробництво, модернізацію, постачання, ремонт, знищення та утилізацію військово-медичного майна, виконання робіт і надання послуг, формуванні основних показників оборонного планування щодо медичної техніки та медичного майна Збройних Сил України, визначенні якісної та кількісної потреби в закупівлі медичної продукції оборонного призначення; організує розробку пропозицій щодо використання в особливий період для потреб медичної служби Збройних Сил України потужностей та трудових ресурсів фармацевтичної галузі, вилучення для тимчасового використання необхідного майна міністерств, інших органів виконавчої влади, територіальних громад, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та громадян, у тому числі транспортних засобів, споруд, машин, механізмів, обладнання та інших об`єктів та готує про це відповідні документи встановленого зразка; розробляє пропозиції щодо порядку централізованої та децентралізованої закупівлі медичного майна, формування державного оборонного замовлення відповідно до визначених потреб, вимог і пріоритетів на розроблення, виробництво, постачання, ремонт спеціальних видів медичного майна і техніки, виконання робіт і надання послуг; здійснює контроль за станом і правильним використанням матеріальних засобів у безпосередньо підпорядкованих закладах та установах; здійснює контроль за отриманням від постачальників медичного майна, апаратури та медичної техніки для Збройних Сил України, організовує приймання до постачання і табелізацію нових зразків медичного майна та техніки; організовує розробку проектів директив, наказів та розпоряджень командувача з питань постачання медичного майна; організовує розробку пропозицій щодо розподілу і перерозподілу медичного майна між видами Збройних Сил України, оперативними командуваннями та закладами охорони здоров`я; організовує інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності командувача Медичних сил Збройних Сил України з питань організації медичного постачання Збройних Сил України; опрацьовує норми постачання медичного майна та техніки, розробляє типові норми постачання медичного майна та техніки; організовує розробку пропозиції до штатів і табелів до штатів органів медичного постачання, військових частин, військово-медичних закладів та установ медичної служби Збройних Сил України, а також штати і табелі до штатів щодо оснащення медичним майном спеціальних формувань, призначених для передачі під час мобілізації до Збройних Сил України; визначає потреби Збройних Сил України у військових фахівцях фармацевтичних спеціальностей та приймає участь у замовленні їх підготовки; надає встановленим порядком пропозиції щодо кадрового забезпечення органів медичного постачання, з`єднань військових частин, військово-медичних закладів та установ Збройних Сил України); визначає потребу в науково-технічній продукції щодо медичного постачання Збройних Сил України, готує пропозиції щодо замовлення науково-дослідних робіт за напрямком своєї діяльності; забезпечує впровадження в практичну діяльність медичної служби Збройних Сил України досягнень науки, техніки і передового досвіду; організовує розробку основних оперативно-тактичних та тактико-технічних вимог щодо якісних характеристик військово-медичного майна та розрахункової кількості основних видів медичної техніки, необхідних для оснащення Збройних Сил України; здійснює, в межах компетенції, міжнародне військове співробітництво Збройних Сил України з відповідними органами інших держав та міжнародними організаціями з питань фармації, медичного постачання в галузі військової медицини; організовує проведення військових випробувань дослідних зразків медичної апаратури з метою поліпшення їх експлуатаційних характеристик та ремонтопридатності; здійснює методичне керівництво експлуатацією медичної техніки та майна медичних служб видів Збройних Сил України, надає практичну допомогу лікувальним закладам медичної служби військової ланки з її удосконалення; розглядає, в межах компетенції, акти списання медичного майна і техніки, матеріали для видачі інспекторських посвідчень на втрачене або приведене у непридатний стан медичне майно і техніку, готує проекти рішень щодо їх затвердження; організовує роботу у медичній службі Збройних Сил України з дорогоцінними металами, отруйними, наркотичними, психотропними речовинами та прекурсорами, а також лікарськими засобами, що їх містять; здійснює організаційно-методичне керівництво та контроль за організацією метрологічного забезпечення медичної техніки та майна у медичних частинах, закладах та установах Збройних Сил України; організовує роботу зі стандартизації, класифікації та кодифікації медичного майна; організовує метрологічне забезпечення медичної техніки та майна у медичних частинах, закладах та установах Збройних Сил України; приймає участь у організації управління закладами медичного постачання, розробляє пропозиції щодо встановлення порядку організації роботи аптек, вимог до устрою та обладнання виробничих приміщень, порядку видачі лікарських засобів та медичного майна; приймає участь у підготовці та проведенні конференцій, семінарів, зборів керівного складу медичної служби, підготовці доповідей, лекцій та відповідних довідкових матеріалів; організовує підготовку пропозицій до плану діяльності командування на період планування (місяць, квартал, півріччя, рік); організовує підготовку звітів за підсумками діяльності за звітний період (місяць, квартал, півріччя, рік). У ході роботи використовує відомості, що становлять державну таємницю.

Начальник управління медичного постачання для виконання покладених на нього завдань в установленому порядку з питань, що належать до його компетенції, має право: надавати пропозиції щодо залучення фахівців структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу, до розроблення проектів нормативно-правових актів з питань медичного забезпечення Збройних Сил України; надавати пропозиції щодо погодження проектів нормативно-правових актів з питань медичного постачання Збройних Сил України, погодження матеріалів на списання медичної техніки та майна; організовувати проведення відповідно до чинного законодавства тендерів з вибору постачальників медичного майна, апаратури та медичної техніки для потреб Збройних Сил України; надавати пропозиції щодо порядку централізованої та децентралізованої закупівлі медичного майна, формування державного оборонного замовлення відповідно до визначених потреб, вимог і пріоритетів на розроблення, виробництво, постачання, ремонт спеціальних видів медичного майна і техніки, виконання робіт і надання послуг; здійснювати контроль за станом і правильним використанням матеріальних засобів та коштів в лікувально-профілактичних закладах та установах Збройних Сил України; надавати пропозиції щодо розподілу і перерозподілу медичного майна між видами Збройних Сил України, оперативними командуваннями та закладами охорони здоров`я;

за дорученням командувача Медичних сил Збройних Сил України опрацьовувати в установленому порядку запити та звернення народних депутатів України, листи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, інших суб`єктів громадянського суспільства; надавати пропозиції щодо залучення до виконання окремих робіт та участі у вивченні окремих питань фахівців структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу, видів Збройних Сил України, експертів інших державних та недержавних установ і організацій; отримувати необхідну інформацію, документи і матеріали від структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу та видів Збройних Сил України; проводити перевірки та здійснювати контроль за діяльністю підрозділів, закладів та установ медичного постачання Збройних Сил України; за дорученням командувача Медичних сил Збройних Сил України представляти інтереси Збройних Сил України в державних органах, органах місцевого самоврядування, міжнародних організаціях; готувати пропозиції щодо вдосконалення організаційно-штатної структури управління, підрозділів, закладів та установ медичного постачання Збройних Сил України; використовувати інформаційні електронні бази даних Міністерства оборони України і Генерального штабу, державні та урядові системи зв`язку й інформатизації; здійснювати експертну оцінку матеріальних носіїв інформації та приймати рішення про зміну чи скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, розроблених управлінням за напрямком роботи.

Начальник управління медичного постачання призначається та звільняється з посади у встановленому порядку. Начальник управління медичного постачання підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 18 КК України до службових осіб належать керівники установ, міністерств, відомств та особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків в установах і організаціях.

Крім того відповідно до примітки ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином ОСОБА_10 є службовою особою, наділеною організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Згідно ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18.10.2006 р. та набрала чинності для України 01.01.2010 р., кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно: a) обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи; b) вимагання або прийняття державною посадовою особою чи будь-якою іншою особою, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги для самої себе чи для іншої особи, щоб ця особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації або державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги.

У кінці квітня 2020 р. ОСОБА_7 , діючи за узгодженням з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , звернувся до директора ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» ОСОБА_13 з пропозицією для останнього прийняти участь у публічних закупівлях засобів індивідуального захисту, необхідних для недопущення поширення у військових частинах Збройних Сил України випадків гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом (COVID-19), які проводились командуванням Медичних сил ЗС України, на що останній погодився. 29.04.2020 р. о 09:30 год. ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_11 прибув до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, де прийняв участь у переговорній процедурі UA-P-2020-04-27-004272-b,предметом закупівлі якої є Медичне обладнання (33100000-1) (Медична маска (одноразова, тришарова), ДК021-2015: 33100000-1 Медичне обладнання, КЕКВ: 2220 Медикаменти та перев`язувальні матеріали (далі «Тендер»), як постачальник масок індивідуального захисту для потреб Збройних Сил України. 30.04.2020 р. близько 09:50 год. ОСОБА_11 у месенджері «WhatsApp» повідомив ОСОБА_13 , що за результатами переговорної процедури ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» визнано переможцем Тендеру та у подальшомукомандуванням Медичних сил Збройних Сил України планується укладання договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» на постачання масок медичних захисних. 06.05.2020 р. близько 15:00 год. ОСОБА_11 , попередньо домовившись із ОСОБА_13 , привіз до офісу ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» по вул. Академіка Заболотного, 150, оф. 96 у м. Києві підписаний командувачем Медичних сил Збройних Сил України генерал-майором медичної служби ОСОБА_14 договір № 510/20/18 від 05.05.2020 р. на постачання Медичного обладнання (33100000-1) (Медична маска (одноразова, тришарова), а саме: Маски медичні захисні, загальною кількістю 1 250 000 шт., вартістю 6,54 грн за штуку, загальна сума 8 175 000 грн (далі «Договір»), який ОСОБА_13 підписав і за вказівкою ОСОБА_11 повернув останньому. Після чого у невстановлену дату та час, але не пізніше 07.05.2020 р., у ОСОБА_10 за пособництва ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел на вимагання та одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди за забезпечення ними, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вирішення питання щодо укладення Договору Міністерства оборони України з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», подальше забезпечення проведення повної оплати вартості товару згідно Договору у розмірі 8 175 000 грн, надання документів ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», у тому числі висновку військової служби правопорядку Збройних Сил України, про проведення перевірки умов виконання Договору без виявлених порушень та підписання акту взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України. 07.05.2020 р. близько 12:00 год. у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_7 в ході розмови із ОСОБА_13 на виконання спільного з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинного наміру, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі оголосив ОСОБА_13 протиправну вимогу про необхідність надання їм: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 неправомірної вигоди з розрахунку 1 грн з кожної поставленої маски до Міністерства оборони України згідно з Договором, тобто в розмірі близько 1 млн.грн за вирішення ними ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 питання щодо укладення Договору Міністерства оборони України з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», подальше забезпечення проведення повної оплати вартості товару згідно Договору у розмірі 8 175 000 грн, надання документів ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», у тому числі висновку військової служби правопорядку Збройних Сил України, про проведення перевірки умов виконання Договору без виявлених порушень та підписання акту взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України. У подальшому в період з 09.06.2020 р. по 30.06.2020 р. ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі своєї сторони у повному обсязі виконало умови Договору та поставило до Збройних сил України 1 250 000 шт. масок медичних захисних. 04.08.2020 р. близько 16:30 год. ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_7 прибув на Контрактову площу у м. Києві, де в ході розмови ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_13 , що командування Медичних сил Збройних Сил України планує виставити ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» пеню за прострочення поставки масок медичних захисних згідно з Договором, додавши при цьому, що з метою мінімізації негативних наслідків, які можуть у зв`язку з цим виникнути, проте він, ОСОБА_7 , організує зустріч ОСОБА_13 з представниками командування Медичної служби Збройних Сил України для вирішення питання про зменшення суми пені або її ненарахування. Після чого ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_15 зазначив, що неправомірну вигоду у розмірі 1 млн.грн за забезпечення ними, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , за вчинення останніми вищезазначених дій необхідно надати готівковими коштами в декілька етапів по 400 тисяч грн та 200 тисяч грн, відповідно. 10.08.2020 р. близько 16:00 год. ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_7 прибув до будівлі по Повітрофлотському проспекті, 8 у м. Києві, де в ході розмови начальник управління медичного постачання Командування Медичних сил Збройних Сил України ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 , що у зв`язку з простроченням строків поставки масок медичних захисних до Збройних сил України ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» буде нараховано пеню в розмірі 138 тис.грн, а також зазначив, що порядок виконання Договору було перевірено Військовою службою правопорядку Збройних сил України, за результатами чого порушень у діях ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» не виявлено. Водночас ОСОБА_10 наголосив, що з метою отримання копії висновку Військової служби правопорядку Збройних сил України за результатами проведення вищевказаної перевірки та листа щодо відсутності зауважень зі сторони Міністерства оборони України до якості масок медичних захисних, поставлених ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» згідно Договору, ОСОБА_13 необхідно підготувати листа до Міністерства оборони України, а він ОСОБА_10 забезпечить його швидкий розгляд та надання відповіді. Крім того під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_7 , продовжуючи спільний з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, повідомив ОСОБА_13 , що суму грошових коштів у розмірі 138 тис.грн, які будуть нараховані Міністерством оборони України в якості пені до ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» за прострочення поставки товару згідно Договору, він відніме від кінцевого розміру неправомірної вигоди, яку ОСОБА_13 повинен у подальшому передати за вчинення ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вищезазначених дій. Водночас під час вищевказаної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 , що після узгодження кінцевої суми неправомірної вигоди ОСОБА_13 необхідно буде привезти грошові кошти до банку, який він, ОСОБА_7 , визначить для поміщення їх до банківської скриньки. 11.08.2020 р. близько 10:00 год. ОСОБА_7 , продовжуючи спільний з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, надіслав на мобільний телефон ОСОБА_13 у месенджері «WhatsApp» повідомлення, в якому вказав, що підрахував кінцеву суму неправомірної вигоди, яку ОСОБА_13 повинен передати йому, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , і вона складає 998 тис.грн. 12.08.2020 р. близько 15:00 год. ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_7 прибув до будівлі по Повітрофлотському проспекті, 8 у м. Києві, де в ході розмови передав ОСОБА_10 лист від ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» з питаннями щодо надання копій висновків перевірки військової служби правопорядку Збройних сил України, акту звірки між Міністерством оборони України та ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», а також інформацію про відсутність зауважень зі сторони Міністерства оборони України до якості масок медичних захисних, поставлених ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» згідно Договору, на що ОСОБА_10 сказав надіслати вказаний лист на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він ОСОБА_10 забезпечить його швидкий розгляд. Після того, як ОСОБА_10 попрощався з учасниками зустрічі та пішов, а ОСОБА_7 , продовжуючи спільний з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, діючи умисно, повідомив ОСОБА_13 , що вони з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виконали свої зобов`язання щодо вирішення питання про укладення Договору Міністерства оборони України з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», забезпечили проведення повної оплати вартості товару згідно Договору у розмірі 8 175 000 грн, а також найближчим часом забезпечать надання Міністерством оборони України для ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» документів, у тому числі висновку військової служби правопорядку Збройних сил України про проведення перевірки умов виконання Договору без виявлених порушень та підпишуть акт взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України, у зв`язку з чим, до п`ятниці 14.08.2020 р. ОСОБА_13 необхідно передати грошові кошти, про які вони неодноразово раніше говорили. 17.08.2020 р. о 12:00 год. біля приміщення банку «Південний» по проспекту Степана Бандери, 8 у м. Києві ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, одержав від ОСОБА_13 першу частину неправомірної вигоди у розмірі 400 тис.грн за вирішення ними, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , питання щодо укладення Договору Міністерства оборони України з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», подальше забезпечення проведення повної оплати вартості товару згідно Договору у розмірі 8 175 000 грн, надання документів ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», у тому числі висновку військової служби правопорядку Збройних Сил України про проведення перевірки умов виконання Договору без виявлених порушень та підписання акту взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України. Також в ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 , що решту суми неправомірної вигоди, в розмірі 598 тис.грн необхідно буде передати через декілька днів після його дзвінка. Після отримання вищевказаної частини неправомірної вигоди ОСОБА_15 частину отриманих грошових коштів в розмірі 34 500 грн помістив до банківської скриньки № НОМЕР_1 депозитарію АБ «Південний» за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 6, літера Е, а іншу частину неправомірної вигоди передав того ж дня ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . 18.08.2020 р. ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, діючи умисно, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_16 та повідомив, що отримав підписані акти взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України, а також висновок перевірки проведеної військовою службою правопорядку Збройних Сил України умов виконання Договору та готовий обміняти їх на решту неправомірної вигоди в розмірі 598 тис.грн. 19.08.2020 р. о 15:55 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 , під час особистої зустрічі ОСОБА_13 з ОСОБА_7 останній, продовжуючи спільний з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, діючи умисно одержав від ОСОБА_13 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 598 тис.грн за вирішення ними, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , питання щодо укладення Договору Міністерства оборони України з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», подальше забезпечення проведення повної оплати вартості товару згідно Договору у розмірі 8 175 000 грн, надання документів ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП», у тому числі висновку військової служби правопорядку Збройних Сил України про проведення перевірки умов виконання Договору без виявлених порушень та підписання акту взаємозвірки щодо виконання умов Договору з ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» зі сторони Міністерства оборони України. Всього ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел вимагали та одержали від ОСОБА_13 неправомірну вигоду на суму 998 000 грн, що відповідно до пункту 1 примітки до ст. 368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і становить особливо великий розмір.

Таким чином ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 підозрюються у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_7 , є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний, його захисники заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши пояснення учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
20.08.2020 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейського суду з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема, заявою ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення, де викладено обставини вчинення вимагання у нього неправомірної вигоди підозрюваними; протоколами допиту свідка ОСОБА_13 , у яких останній повідомляє обставини вимагання у нього неправомірної вигоди підозрюваними; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_11 , у яких останній підтвердив факт вимагання ним, а також ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 неправомірної вигоди у ОСОБА_13 та надав викривальні покази відносно останніх, які узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження; протоколами огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 17.08.2020 р., 19.08.2020 р., в ході яких ОСОБА_13 вручено грошові кошти в розмірі 400 000 грн та 598 000 грн, відповідно, для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ; протоколами обшуку приміщення банку «Південний» від 19.08.2020 р. по АДРЕСА_2 , в ході якого за участі ОСОБА_7 виявлено на вилучено з рюкзака ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 598 000 грн, які того ж дня були передані останньому ОСОБА_13 в якості другої частини неправомірної вигоди; протоколом обшуку банківської скриньки ОСОБА_7 у приміщенні банку «Південний» від 19.08.2020 р. по проспекту Степана Бандери, 8, корп. 6, літера Е у м. Києві, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 34 500 грн, які 17.08.2020 р. були передані ОСОБА_7 . ОСОБА_13 в якості першої частини неправомірної вигоди; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_10 , в ході якого вилучено частину неправомірної вигоди, переданої ОСОБА_13 17.08.2020 р.; протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ; протоколом обшуку по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якої вилучено серед іншого договір ОСОБА_7 на оренду банківської скриньки ОСОБА_7 у приміщенні банку «Південний» по проспекту Степана Бандери, 8, корп. 6, літера Е у м. Києві; протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій аудіо/відеоконтролю осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ; протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ; протоколами затримання підозрюваних; матеріалами, які надійшли з ГУ БКОЗ СБ України, відповідно до яких встановлено обставини вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення. Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, ризиків передбачених: 1) підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_7 , є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна, та, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим ОСОБА_7 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України; 2) на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (перевіряється причетність підозрюваних до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень), не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень з числа командування Медичних сил Збройних Сил України, не встановлено всіх місць тимчасового проживання та перебування підозрюваних. Ураховуючи викладене, ОСОБА_7 , знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку, крім того, може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів; 4) отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 матиме можливість безперешкодно впливати на свідків, які надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших підозрюваних, шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів; 5) ураховуючи, що злочин вчинявся ОСОБА_7 з корисливих мотивів, метою якого було одержання неправомірної вигоди, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість злочину, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_7 , вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Так, згідно пункту 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає пункту 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.
При визначенні ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії».
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно, а тому приходить до висновку, про необхідність визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначити у 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 275 340 (двісті сімдесят п`ять тисяч триста сорок) гривень, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин, таким чином застава у зазначеному розмірі на думку слідчого судді не є надмірно обтяжливою, та такою, що не виправдує мету застосування запобіжного заходу.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17 жовтня 2020 р., включно.

Взяти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначити у 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 275 340 (двісті сімдесят п`ять тисяч триста сорок) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 в разі внесення застави виконувати процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
носити електронний засіб контролю;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:
Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ
Рахунок отримувача UA1012089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Термін дії обов`язки, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 жовтня 2020 р., включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1