Справа № 747/678/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/336/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.019.270.260.000.305, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня прибуття і постановлення на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не застосовувався.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін. Звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 65 КК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, суди, призначаючи покарання, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Однак при призначенні покарання ОСОБА_6 указані вимоги не були дотримані. Суд не повною мірою врахував особу обвинуваченого та обставини вчиненого, а саме те, що він раніше судимий, двічі за заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема своїй матері, але на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову скоїв злочин, який, згідно зі ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості належить до злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_6 є особою працездатного віку, проте ніде не працює та не має бажання цього робити, перебуває під наглядом лікаря нарколога, посередньо характеризується. Відповідно до висновку органу пробації ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є високою, виправлення без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб. За таких обставин, лише покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів. Отже, є підстави вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання несправедливе через м`якість і, згідно зі ст. 414 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового вироку.

Як встановив доведеним суд І інстанції, ОСОБА_6 , 07 листопада 2019 року, близько 16 години, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки умисно завдав своїй матері ОСОБА_8 , яка перебувала в лежачому положенні на підлозі кімнати, один удар правою ногою в область грудей та один удар правою ногою в область лівого вуха, спричинивши їй тілесні ушкодження у виді синця лівої виличної ділянки та перелому шостого ребра справа, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством і місцевим судом за ч. 1 ст. 122 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Щире каяття обвинуваченого і його активне сприяння розкриттю злочину місцевий суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання, та врахував їх при призначенні покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

При обранні виду і міри покарання суд першої інстанції також врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, за якою й кваліфікованого його дії.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що місцевим судом призначено саме те покарання, про яке просив прокурор.

Позиції двох прокурорів щодо покарання одного обвинуваченого, які майже діаметрально протилежні, на думку колегії суддів, суперечать як загальним засадам кримінального провадження, так і Закону України «Про прокуратуру» та підривають авторитет останньої в очах суспільства.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі і є справедливим, а тому підстав для зміни вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4