Номер провадження: 11-сс/813/51/21
Номер справи місцевого суду: 504/3115/20 1-кс/504/965/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.11.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000947, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.11.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_13 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000947, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «AUDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та квартири АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведені наявні підстави вважати, що вилучене під час огляду майно містить відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, визнано речовими доказами по справі, необхідне для проведення слідчих дій та експертиз по кримінальному провадженню.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що накладення арешту на майно підозрюваних (власників майна) є грубим порушенням Конституції України, загальних засад кримінального провадження в частині недоторканості права власності. Зазначає, що слідчим суддею порушені строки розгляду клопотання про арешт майна (ч. 1 ст. 172 КПК України), оскільки вказане клопотання отримано канцелярією Комінтернівського районного суду Одеської області 12.10.2020 року, а його розгляд по суті відбувся лише 18.11.2020 року. Звертає увагу, що сім-карту мобільного зв`язку «Vodafone» з № НОМЕР_2 у ході проведення обшуку в автомобілі марки «AUDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено та вилучено не було, що суперечить протоколу обшуку.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою скасувати арешт майна та повернути вилучене майно власникам.
Заслухавши: суддю-доповідача, представника власників майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000947, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в особливо великих розмірах.
В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення злочину причетні ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у зв`язку з чим 01.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року проведено обшук в автомобілі «AUDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому могли пересуватись вищевказані особи в результаті якого виявлено та вилучено речі належні ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Крім того 02.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.10.2020 року з метою відшукання та подальшого використання в межах кримінального провадження в якості доказів та інших предметів, які можуть зберегти на собі сліди противоправної діяльності, з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, здійснено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 в результаті якого виявлено та вилучено речі належні ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та картонну коробку з надписом «НОВАТЕК» які 02.10.2020 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
03.10.2020 року ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
12.10.2020 року з метою досягнення дієвості кримінального провадження та тимчасового позбавлення можливості відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, яке за обставинами кримінального провадження може забезпечити збереження речових доказів, конфіскацію майна, як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення подано клопотання про арешт майна, яке 18.11.2020 року задоволено слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області.
Таким чином вилучене майно під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також в автомобілі на якому могли пересуватись підозрювані, необхідне для подальшого досудового розслідування, з`ясування обставин вчинення злочину та проведення експертних досліджень.
Щодо доводів захисника, про те що сім-карту мобільного зв`язку «Vodafone» з № НОМЕР_2 у ході проведення обшуку в автомобілі марки «AUDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено та вилучено не було, що суперечить протоколу обшуку, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу обшуку від 01.10.2020 року у вищевказаному автомобілі вилучено два мобільні телефони марки «Samsung» в середині яких відповідно до постанови слідчого від 02.10.2020 року про визнання речового доказу наявна одна із сім карток оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з № НОМЕР_3 .
Доводи захисника, про те що слідчим суддею порушені строки розгляду клопотання про арешт майна, апеляційний суд приймає до уваги, але вони не є такими, що слугують підставою для безумовного скасування ухвали та повернення вилученого майна власникам.

Враховуючи наведене апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що стороною обвинувачення доведені наявні підстави вважати, що вилучене майно необхідне для проведення слідчих дій, експертного дослідження з метою отримання доказів вчинення кримінального правопорушення та які могли використовуватись в протиправній діяльності, з метою дієвості зазначеного кримінального провадження, у зв`язку з чим існують правові підстави для накладення слідчим суддею арешту на вилучене майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.
Будь яких даних, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає та власником майна надано не було.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
У відповідності до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргупредставника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.11.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000947, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4