У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, зареєстрованих в ЄРДР за №№ 0004176, 0001015

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2020 у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманська, не маючий постійного місця проживання, раніше судимого:

- 19.10.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-31.05.2013 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст.71, ч.3 ст.78 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнився 03.11.2015 р. за відбуттям строку покарання;

-05.01.2017 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, звільнений 13.05.2017 р. за відбуттям строку покарання;

-09.01.2020 р. Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2020 р. ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.01.2020 р. та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Захисник просить вирок змінити та призначити покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

На підставі п.1 ч.1 ст. 72 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту обвинуваченим частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.01.2020 р. та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання щодо стягнення витрат на залучення експертів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував особисті дані обвинуваченого, формально послався на обставини, що пом`якшують покарання та не дав їм належної оцінки.

Зазначає, що обвинувачений в судовому засіданні щиро визнав свою вину, розкаявся.

Вказує, що відповідно до ст. 15 ЗУ «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

13.03.2020, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_6 перебуваючи на ринку «Юліана», який розташований на перетині пр. Центрального та вул. 3-я Слобідська, в м. Миколаєві, проходячи біля приміщення магазину №96 «Ремонт» телефонов», який був відчинений, вирішив зайти до вказаного магазину. З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, взяв із вітрини мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 383, 33 грн.

Крім того, 27.11.2019 р. близько 15.00 год., ОСОБА_6 перебуваючи біля Палацу творчості учнів, що розташований за адресою:м. Миколаїв, вул. Адміральська, 31, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючого умисно, повторно, з корисливих мотивів, , зайшов до комп`ютерного класу, який розташований на 2 поверсі зазначеного Палацу творчості учнів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу протиправно заволодів вищевказаним мобільним телефоном марки «Meizu M3 Note», золотистого кольору, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1199,67 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

За повідомленням захисника обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про розгляд апеляційної скарги, не бажає брати участь в апеляційному розгляді, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і апелянтом не оспорюються.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то відсутні підстави вважати його занадто суворим, як зазначив апелянт.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону дотримані при призначенні покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Судом враховано щире каяття обвинуваченого у вчинених злочинах, тобто врахована обставина, яка пом`якшує покарання, на яку посилається апелянт.

Також в повній мірі враховані дані про особу винного, який раніше судимий, не має постійного місця проживання, перебуває на наркологічному обліку з 1985 р., внаслідок вживання алкоголю, має захворювання легень, характеризується посередньо.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, за видом та розміром, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції даної статті.

На думку суду, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки постановлено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно стягнув на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №357 від 24.03.2019 р. у сумі 942 грн., та №70 від 05.12.2019 р. у сумі 1256 грн. Тому доводи апелянта і в цій частині є неспроможними.

З огляду на дані про особу ОСОБА_6 , який є раніше судимий, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, вчинив декілька крадіжок, відсутні підстави вважати можливим його виправлення без відбування покарання.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2020 у відношенні у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3