Справа № 646/4961/20
№ провадження 1-кп/646/819/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судових засідань - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000059 від 22.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Богодухів Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2003 та 2014 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у грудні 2016 року, познайомившись з невстановленою слідством особою, яка запропонувала останньому відшукати людей з метою реєстрації на їх ім`я підприємства ТОВ «Канвас» та ТОВ «Квест Стар», та в подальшому перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_6 за адресою: м.Харків. пл.Героїв Небесної Сотні, 7, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 шляхом умовляння та підкупом схилив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внести в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей при реєстрації на ім`я ОСОБА_7 підприємства ТОВ «Канвас» та реєстрації на ім`я ОСОБА_8 підприємства ТОВ «Квест Стар», за що ОСОБА_4 отримав грошову винагороду у розмірі 2000 гривень від невстановленої особи.
Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» №755-IV від 15 травня 2003 року здійснив підбурювання у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб ТОВ «Канвас» та ТОВ «Квест Стар», завідомо неправдивих відомостей
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України як підбурювання у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної або фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у в скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити у зв`язку з цим провадження у справі, винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, у грудні 2016 року.
Слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкція ч.2 ст.205-1 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Згідно з положеннями ст.12 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII) кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.205-1 КК України (в редакції Закону України №642-VII від 10.10.2013) відноситься до кримінального проступку.
Відповідно до положень ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на час розгляду клопотання.
Положеннями ч.1 ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Шляхом опитування учасників судового провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання пред`явленого йому обвинувачення та правову кваліфікацію його дій за ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а відтак, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.
Отже, діяння, які поставлено обвинуваченому ОСОБА_4 у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.
Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, то суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.
Враховуючи, що з дня вчинення овбинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст. 284, 286, 350, 369-372, 392,395КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувнь за №0000059 від 22.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1