КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю:
представників власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представників власників майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП» адвоката ОСОБА_8 , ТОВ «ЛУСВЕРТ» - адвоката ОСОБА_9 , ТОВ «Колінбрайс» - адвоката ОСОБА_5 , ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ» - адвоката ОСОБА_7 , директора ТОВ «Об`єднана верховина» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про арешт майна та накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках вказаних підприємств у наступних банківських установах:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники власників майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛУСВЕРТ», ТОВ «Колінбрай», ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ» та директор ТОВ «Об`єднана верховина» подали апеляційні скарги.
Представник власника майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ» в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року щодо арешту майна, належного ТОВ "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ" та ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП», а саме грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках:
-№ НОМЕР_215 , № НОМЕР_216 , № НОМЕР_217 , відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві (МФО 380805);
-№ НОМЕР_218 , № НОМЕР_219 , відкриті в АТ «УкрСіббанк» (МФО 351005);
-№ НОМЕР_220 , відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);
-№ НОМЕР_221 , відкритий в АТ «КІБ» (МФО322540);
-№ НОМЕР_222 , відкритий в Ф`РОЗРАХ.ЦЕНТР» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ (МФО 320649);
-№ НОМЕР_223 , відкритий в АТ «Альфа-БАНК» У М.КИЄВІ (МФО 300346);
-№ НОМЕР_224 , № НОМЕР_225 , відкриті в Казначейство України(ел. адм. подат.) (МФО 899998), що належить ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП»;
-№ НОМЕР_226 , № НОМЕР_227 , № НОМЕР_228 , відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві (МФО 380805);
-№ НОМЕР_229 , відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);
-№ НОМЕР_230 , відкритий в АТ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478);
-№ НОМЕР_231 , № НОМЕР_232 , № НОМЕР_233 , відкриті в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» (МФО 313849);
постановити нову ухвалу, якою відмовити в арешті майна вказаних товариств.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказане майно не відповідає ознакам речового доказу, оскільки безготівкові гроші не є матеріальним об`єктами, а є виключно записами на рахунках у банках. Крім того, досудове розслідування у відкритому кримінальному провадженні здійснюється щодо інших суб`єктів господарювання, а не ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП», а також фабула кримінального правопорушення не містить відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення вказаними товариствами. Також при розгляді вказаного клопотання про арешт майна мало місце порушення правил підсудності, оскільки СУ ГУ НП України в м. Києві розташоване на території Шевченківського району.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, повний текст ухвали було отримано лише 26.05.2020 року, а апеляційна скарга подана в строк, визначений ч. 3 ст. 395 КПК України.
За аналогічних доводів та підстав представники власників майна ТОВ «ЛУСВЕРТ», ТОВ «Колінбрайс», ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ», директор ТОВ «Об`єднана верховина» в своїх апеляційних скаргах просять скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року щодо арешту майна вказаних товариств, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна цих товариств.
Однак, до початку розгляду апеляційних скарг, до суду апеляційної інстанції надійшли письмові заяви представників власників майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП» адвоката ОСОБА_8 , ТОВ «ЛУСВЕРТ» - адвоката ОСОБА_9 про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року.
Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Таким чином, як вважає колегія суддів, апеляційне провадження за апеляційними скаргами представників власників майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП» адвоката ОСОБА_8 , ТОВ «ЛУСВЕРТ» - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року, підлягає закриттю.
Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання органу досудового розслідування про арешт майна відбувся без повідомлення представників власників майна, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянтів щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.
30.04.2020 року старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме грошових коштів, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках вказаних підприємств у банківських установах, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21.05.2020 року клопотання слідчого задоволено.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представниками власників майна ТОВ «Колінбрайс» - адвокатом ОСОБА_5 , ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ» - адвокатом ОСОБА_7 , директором ТОВ «Об`єднана верховина» ОСОБА_13 в частині накладення арешту на майно цих товариств, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, згідно ст. 100 КПК України на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, обставини, у зв`язку з якими проводиться досудове розслідування, підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування призведе до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянтів, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційних скарг щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційне провадження за апеляційними скаргами представників власників майна ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «СІТТ ТРЕЙД ГРУП» адвоката ОСОБА_8 , ТОВ «ЛУСВЕРТ» - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року, - закрити, у зв`язку із відмовою апелянтів від апеляційних скарг.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про арешт майна та накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках вказаних підприємств у наступних банківських установах:
-ТОВ «Колінбрайс» рахунок НОМЕР_234 , відкритому в Державній Казначейській службі України, рахунок НОМЕР_235 , відкритому в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749);
- ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ» рахунок НОМЕР_236 , відкритий в Казначействі України (МФО 899998); рахунок НОМЕР_237 , відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві (МФО 380805); рахунок НОМЕР_238 , відкритий в АТ«РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві (МФО 380805); рахунок НОМЕР_239 , відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві (МФО 380805);
-ТОВ «Об`єднана верховина» рахунок НОМЕР_240 , відкритий у Казначействі України (МФО 899998) (рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ); рахунок НОМЕР_241 , відкритий в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478), - залишити без змін, а апеляційні скарги представників власників майна ТОВ «Колінбрайс» - адвоката ОСОБА_5 , ТОВ «ДИЗАЙН ХАБ ІНТЕРНЕШНЛ» - адвоката ОСОБА_7 , директора ТОВ «Об`єднана верховина» ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2902/2020 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1