В И Р О К
Іменем України

23 грудня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
цивільного позивача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000624 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм у службі таксі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять першого липня 2019 року близько 20 години обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , по ділянці дороги між с. Глибочиця Житомирського району та м. Житомир, у порушення вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України, перевищив допустиму швидкість руху та рухаючись зі швидкістю 124,8-130,6 км/год., застосовуючи термінове гальмування, передньою правою частиною свого автомобіля наїхав на велосипедиста ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок ДТП ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна голови, забійної рани голови, садна тулуба та правої сідниці, саден кінцівок, рани правого плеча, уламкового перелому правої тім`яної кістки та кісток основи черепа, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, перелому хребта між 1 та 2 шийними хребцями, зі зміщенням, пошкодженням спинного мозку, переломів ребер справа, а саме: 1, 2, 3, 4 та 7 по передньо-підпахвинній лінії непрямого характеру та 2, 3, 4, 5, 6, 7 , 8 , 9 , 10 по лопатковій лінії і 3, 4, 5, 6, 7, 8 по біляхребтовій лінії прямого характеру, зліва перелому 5 ребра по задньо-підпахвинній лінії з двобічним гемотораксом, пошкодженням плеври та тканини легень справа, розриву правого шлуночка, серця та серцевої сорочки з гемоперекардом, розтрощенням правої долі печінки з гемоторексом крововиливу в м`які тканини навколо переломів кісток тулуба і голови, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту та потерпілою, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм у службі таксі, публічно у залі суду вибачився перед потерпілою, добровільно відшкодував останній та цивільному позивачу ОСОБА_7 завдану злочином шкоду, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, беручи до уваги особу обвинуваченого, який працевлаштований, його виключно позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який вчинений із необережною формою вини, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди та позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та без позбавлення права керувати транспортними засобами, що узгоджується із висновком досудової доповіді органу пробації, а також, виконуючи вимоги ст. 50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених та виходячи із принципу гуманізму, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування основного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

За приписами ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 3 ст. 206 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову.

Оскільки потерпіла ОСОБА_6 та цивільний позивач ОСОБА_7 звернулися із заявами про відмову від свого цивільного позову про стягнення з обвинуваченого 18280 грн. матеріальної та 200000 грн., суд закриває провадження щодо цивільного позову.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 8154 грн. 34 коп.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Закрити провадження у справі щодо цивільного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 18280 грн. матеріальної та 200000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8154 (вісім тисяч сто п`ятдесят чотири) грн. 34 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Богунського районного суду від 25.07.2019 та 24.07.2019 на автомобіль «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 та велосипед та вказані речові докази повернути власникам або законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: