Справа № 567/1183/20 .
У Х В А Л А

11.11.2020 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши, внесене у кримінальному провадженні №0000324, клопотання слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна

встановив:

слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене прокурором, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000324 від 06.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вказує, що 06 листопада 2020 року до Острозького ВП надійшла письмова заява ОСОБА_6 , жительки с.Лючин Острозького району Рівненської області, про те, що 06.11.2020 року близько 10:00 год. дві невідомі особи жіночої статі ймовірно ромської національності, шляхом підбору ключа проникли до будинку заявниці, звідки здійснили крадіжку грошових коштів в сумі близько 40000 грн.

В ході огляду місця події 06.11.2020 було вилучено транспортний засіб, яким безпосередньо було здійснено перевезення викраденого майна, зокрема автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що даний автомобіль є речовим доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому наявна необхідність у запобіганні його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення чи передачі стороннім особам.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив задоволити. Зазначив, що на даний час вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що даний автомобіль належить для його дядька, прізвища якого не знає, а він лише ним час від часу користується для надання послуг з перевезення. Зазначив, що 06.11.2020 відвозив ОСОБА_7 в с.Лючин Острозького району за її проханням. По факту викрадення грошових коштів йому нічого не відомо. Посвідчення на право керування транспортними засобами він не має.

Заслухавши пояснення слідчого, володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділом Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000324 від 06.11.2020 року за ч.3 ст.185 КК України.

Під час проведення огляду місця події 06.11.2020 було вилучено транспортний засіб, яким можливо було здійснено перевезення викраденого майна, зокрема автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, що підтверджується протоколами огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з приписом ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Сукупний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що вилучене під час огляду місця події майно, є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст.98 КПК України ознак, може бути визнано речовим доказом, та на яке при наявності передбачених ст.170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказаний транспортний засіб, сам по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та даний автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію є доказами кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст.98, 167 КПК України, тому наявні достатні підстави для накладення на них арешту. Окрім того, є об`єктивні підстави вважати, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України може підлягати спеціальній конфіскації.

Водночас, згідно постанови слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Встановлено, що власником автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію на вказаний транспортний засіб № НОМЕР_3 , є Pastawski Tomash.

Володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_4 , який користувався зазначеним автомобілем, що він підтвердив в судовому засіданні, а також підтверджується витягом про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Накладення арешту на вищевказаний траспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію має істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки це майно є речовими доказами та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні слідчим доведено, що арешт вилученого транспортного засобу має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, тому є необхідність його збереження як речового доказу.

Враховуючи, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною його відчуження може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000324 від 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а тому, з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження та збереження, вилученого в ході огляду транспортного засобу, як речового доказу, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення на нього арешту.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування даного кримінального провадження не завершене та факти щодо обставин вчинення кримінального правопорушення підлягають встановленню чи спростуванню під час досудового розслідування.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Водночас, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно з подальшим його зберіганням згідно вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, встановивши заборону власнику чи будь-якій іншій особі за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання задоволити.

Накласти арешт на:

- автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_4 встановивши заборону власнику чи будь-якій іншій особі за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом, до скасування його арешту у встановленому законом порядку;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні обов`язок забезпечити зберігання арештованого транспортного засобу, згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1