Справа № 682/1605/20
Провадження № 1-кп/682/170/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000394 щодо ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який не працевлаштований, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.04.1973 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 206 КК УРСР до 3 років позбавлення волі;

- 19.12.1978 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР до 4 років позбавлення волі;

- 16.10.1985 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.07.1990 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 102 КК УРСР до 2 років позбавлення волі;

- 23.12.1992 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.06.1996 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 30.03.1998 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України (редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі;

- 07.10.1999 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України (редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- 04.02.2000 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України (редакції 1960 року) до 9 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2000 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42, ч. 2 ст. 140 КК України (редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.06.2002 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років та 6 місяці позбавлення волі;

- 11.11.2009 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

- 13.09.2010 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

- 07.05.2012 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі;

- 10.03.2017 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.04.2017 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 14.12.2017 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 15.05.2020 року по відбуттю строку покарання,

- за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 14.12.2017 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі по відбуттю строку покарання, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення.

Так, 28.06.2020 близько 19:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на узбережжі річки Утка, неподалік автомобільного мосту, що розташований по вул. Козацькій поблизу адміністративного приміщення ДП «Славутський комбінат Будфарфор» помітив свого знайомого ОСОБА_6 , який розпивав спиртні напої спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 .

Розуміючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають в стані алкогольного сп`яніння та не можуть чинити опір, попередньо помітивши виглядаючі з карману штанів ОСОБА_6 грошові кошти номіналом 200 грн однією купюрою, ОСОБА_4 вирішив їх викрасти.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом ривка, без застосування насильства з карману штанів ОСОБА_6 відкрито викрав грошові кошти номіналом купюри 200 грн, які належать ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 07.07.2020, в ранковий час перебуваючи на території колишнього військового полігону, який розташований неподалік м. Славута Хмельницької області, де шукаючи маталобрухт, знайшов пакет у якому серед іншого металобрухту знаходились головний підривник типу «КТМЗ-1», який призначений для спорядження (комплектування) осколково-фугасних снарядів до полкових, дивізіонних, танкових та горних гармат і відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та 30 мм постріл з бронебійно-трасуючим снарядом, який відноситься до категорії боєприпасів.

Вищевказані головний підривник типу «КТМЗ-1» та 30 мм постріл з бронебійно-трасуючим снарядом, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу та в порушення Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 12.10.1992 № 576, п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ; п.п. 1.1, 2.3, 9-11, 13-15 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, привласнив знайдене, чим незаконно придбав їх.

В подальшому 07.07.2020 близько 19:00 год. ОСОБА_4 прийшовши на виробничий майданчик пункту прийому металобрухту Славутської філії ТОВ «УКР-ЄВРО-СБ», що розташований за адресою: м. Славута, вул. Приміська, 10-Б намагався здати, як металобрухт, зазначені вище головний підривник типу «КТМЗ-1» та 30 мм постріл з бронебійно-трасуючим снарядом де був виявлений ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні і зберіганні вибухових пристроїв та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 13.07.2020 близько 14:30 год., ОСОБА_4 перебуваючи по провулку Робітничий в м. Славута, помітив через вітрове скло, припаркованого поблизу будинку № 8 вказаного провулку автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat B3» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти, що знаходились на лобовій панелі вказаного автомобіля, які вирішив викрасти.

В подальшому ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, відкривши незачинені на внутрішній замок передні пасажирські двері проник у сховище - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat B3» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Перебуваючи у вказаному автомобілі ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на викрадення майна, таємно, повторно, з лобової панелі автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat B3» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , викрав грошові кошти в сумі 600 грн. номіналом купюр по 200 грн, які належить ОСОБА_9 завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникнення у сховище ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

15.12.2020 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на таких умовах: ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Потерпілі надали суду письмову згоду та не заперечують проти укладення даної угоди.

Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі з остаточним призначенням йому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і способи їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України вилучені у ОСОБА_4 боєприпаси, що були предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з придбанням, носінням і зберіганням вибухових пристроїв та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, підлягають знищенню.

В силу ст. 124 КПК України та на підставі ст. 100 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щобо обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 15 грудня 2020 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185КК України та призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК україни - 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 6 374,55 гривень.

Речові докази - головний підривник типу «КТМЗ-1», який призначений для спорядження (комплектування) осколково-фугасних снарядів до полкових, дивізіонних, танкових та горних гармат і відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та 30 мм постріл з бронебійно-трасуючим снарядом, який відноситься до категорії боєприпасів, - знищити.

Дію обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1