Справа № 159/386/20
Провадження № 1-кп/159/508/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поворськ Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.12.2019 за № 0002340),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 20 грудня 2019 року, біля 16 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав електродриль зеленого кольору моделі № ИЭ 1515 Э, вартістю 1200 гривень та електричний шуруповерт сірого кольору моделі ЭШС-750, вартістю 800 гривень, які лежали на землі поблизу входу до вищевказаного будинку, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_4 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна майнова шкода, яка повністю відшкодована. ОСОБА_5 констатує, що в ході досудового розслідування йому були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має. ОСОБА_4 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через його неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій.

Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч1 ст.185 КК України, а саме, у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесене до кримінального проступку. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Цивільного позову в справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 11 листопада 2020 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002340 від 21 грудня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-електродриль зеленого кольору моделі № ИЭ 1515 Э та електричний шуруповерт сірого кольору моделі ЭШС-750, які зберігаються у камері схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_6