Справа № 478/252/17 Провадження № 1-кс/478/197/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Як вбачається із змісту скарги, постанова є передчасною, досудове розслідування проведено без повної та всебічної перевірки всіх обставин кримінального провадження.
В судове засідання, яке відбулось 03 серпня 2020 року скаржники не з`явилися, представник потерпілого подав до слідчого судді клопотання про розгляд скарги без їх участі.
Слідчий в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомляла.
Враховуючи наведене, слідчий суддя знаходить підстави для можливості провести судовий розгляд скарги за відсутності учасників судового провадження, беручи до уваги введені карантинні заходи з метою недопущення поширення вірусної інфекції серед учасників провадження.
За таких обставин, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу наступного висновку.
З огляду на постанову прокуратури Казанківського району від 23.06.2014 року було проведено перекваліфікацію ознак кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 194 КК України.
Постанову слідчого мотивовано тими обставинами, що в ході досудового розслідування було неодноразово допитано потерпілого ОСОБА_3 , безпосереднього свідка події ОСОБА_6 , проведено слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_3 , а також одночасний допит потерпілого ОСОБА_3 та безпосереднього свідка події ОСОБА_6 з метою з`ясування причин розбіжностей в показах потерпілого та свідка.
За результатами проведених слідчих дій, слідчим було встановлено, що дії ОСОБА_7 були направлені на припинення сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці та не становили загрози життю чи здоров`ю ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому, прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Оскаржувана постанова слідчого від 16.06.2020 року наведеним вище вимогам не відповідає.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що допитаний 25.05.2014 року, в якості свідка ОСОБА_3 повідомляв про відсутність з боку ОСОБА_7 погроз рушницею в його бік та бік ОСОБА_6 .
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 23.10.2014 року, ОСОБА_3 повідомив про погрозу вбивством, яку він особисто сприймав як реальну під час того, коли ОСОБА_7 направив на нього рушницю.
В подальшому, ОСОБА_3 будучи допитаним в якості потерпілого пояснював, що ОСОБА_7 тримавши рушницю в руках, направляв її в його бік (протоколи від 30.05.2014 року; від 19.11.2014 року; від 06.02.2019 року та інш.).
З огляду на протокол про проведення слідчого експерименту від 07.07.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_3 , потерпілим відтворено обставини події за фактом погрози йому вбивством. Зокрема, продемонстровано, яким чином ОСОБА_7 направляв в бік ОСОБА_3 рушницю.
Згідно з протоколом допиту свідка від 03.09.2019 року, ОСОБА_3 підтвердив раніше надані пояснення з приводу фактичних погроз рушницею з боку ОСОБА_7 , надав пояснення щодо причин розбіжностей у показах, пояснив чому під час одночасного допиту із свідком ОСОБА_6 , вони відмовились відповідати на питання щодо реальної погрози вбивством. Зокрема, ОСОБА_3 повідомив, що розбіжність у показах обґрунтовуються наявними побоюваннями ОСОБА_7 .
Оцінюючи наведені обставини в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано належної оцінки всім встановленим обставинам у кримінальному провадженні.
Так, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, можна дійти до висновку, що слідчим надається перевага певній сукупності доказів перед іншими. При цьому, слідчий не звернув увагу на пояснення ОСОБА_3 , якими він обґрунтував певні розбіжності в раніше наданих показах та повідомив про можливий тиск або інші обставини, які викликають у нього та свідка ОСОБА_6 побоювання ОСОБА_7 .
За таких обставин, не можна вважати, що завдання кримінального провадження було виконано в повному обсязі, оскільки об`єктивна істина не встановлена.
З огляду на наведене, скаргу ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити, постанову слідчого від 16.06.2020 року про закриття кримінального провадження в частині ч. 1 ст. 129 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення досудового розслідування та встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Матеріали кримінального провадження повернути до СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1