Справа № 209/3562/20
Провадження № 1-кс/209/764/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання з доданими матеріалами старшого слідчого Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29 листопада 2020 року за № 0001132, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 23 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Слідча Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 29 листопада 2020 року приблизно о 00.20 годині (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 знаходився біля кафе по проспекту Перемоги, буд. 59 в м. Кам`янське, де у нього виник словесний конфлікт з раніше знайомим ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_8 почав висловлюватись на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою. ОСОБА_8 , перебуваючи біля вказаного кафе, підійшов до ОСОБА_5 для з`ясування стосунків. В цей час ОСОБА_5 , маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар ножом в область правої половини грудної клітини. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітини, правобічний пневмоторакс. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

02 грудня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, і відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 раніше був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, від відбування якого був звільнений з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Проте, в період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив новий злочин, і в теперішній час на розгляді в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська знаходяться кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України. Загроза реального відбуття покарання за вказані злочини може спонукати ОСОБА_5 до переховування від органів досудового розслідування та суду.
Вчинення ОСОБА_5 нового тяжкого злочину, свідчить про те, що він не зробив для себе належних висновків, не став на шлях виправлення, що надає підстави вважати, що він в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 знайомий з потерпілим ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими підтримував дружні відносини, бо навчався зі свідками в одній школі, а тому він може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та вказаних свідків.
Таким чином, можна зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі застава, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що не буде суперечити п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.05, «Фрізен проти Росії» від 24.03.05 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.08, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків. Враховуючи те, що злочин вчинено із застосуванням насильства стосовно потерпілого ОСОБА_8 , є підстави, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Слідча в судовому засіданні підтримувала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в суді наполягала на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Він раніше був засуджений, має непогашену судимість, а на розгляді в суді перебувають два кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України, та він ухиляється від явки в судові засідання. ОСОБА_5 офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків. На даний час існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий, та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам. Прокурор просив не визначити заставу відповідно ч.4 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в суді заперечував проти задоволення клопотання слідчої та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, запевняючи, що буде з`являтися до слідчого та суду не буде скоювати інші кримінальні правопорушення. Вказав, що він дійсно наніс ножове поранення ОСОБА_8 , але він сам є потерпілим, про що повідомить в суді.

Захисник ОСОБА_6 просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, вважаючи, що прокурором не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігання вказаним у клопотанні ризикам та належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Вислухавши прокурора, слідчу, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке може бути призначено покарання до восьми років позбавлення волі. Він раніше судимий і судимість не знята та не погашена, вчинив інкримінований йому злочин в той час, як на розгляді в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження відносно нього, в якому він обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Зазначене свідчить про стійку протиправну поведінку ОСОБА_5 і дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків .

Суд вважає, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства або суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з яким особисто знайомий, з метою зміни ним своїх показань, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно п.1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд не визначає розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання старшої слідчої Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29 листопада 2020 року за № 0001132, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.00 години 30 січня 2021 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання підозрюваним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .