Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2020 місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з базовою середньою освітою (9 класів), учня 3 курсу групи 37 Центру професійної освіти технологій та дизайну м. Києва, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

про продовження строку у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002084 від 22.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах досудового розслідування та покласти на останнього обов`язки: не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити залишати місце свого проживання, а саме адресу: АДРЕСА_1 цілодобово; заборонити спілкуватись з потерпілою, свідками та іншими підозрюваними без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи (паспорти) для виїзду.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002084 від 22.06.2020 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2020 у нічний час, в період приблизно з 00.00 год. по 03.00 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де помітили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в сидячому положенні спав на лавці, що на площадці бювету. В цей час, у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_10 із застосуванням насильства у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останньому шляхом нанесення йому ударів. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажаючи існуючими у суспільстві правилами поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 бажаючи самоутвердитись шляхом приниження потерпілого ОСОБА_10 , безпричинно почали чіплятись та нецензурно виражатись в сторону останнього, з приводу його неохайного вигляду та стану. У подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючи спільно, повалили на землю ОСОБА_10 та почали наносити численні удари ногами та руками останньому в область голови, тулуба та ніг. Після чого, ОСОБА_9 почав роздягати ОСОБА_10 , розкидаючи при цьому одяг останнього в різні сторони, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стояли поруч тим самим висловлюючи підтримку дій ОСОБА_9 та глузували над потерпілим ОСОБА_10 . Після чого, залишивши ОСОБА_10 в оголеному вигляді, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 тка ОСОБА_9 покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України. Крім цього, 11.06.2020 у нічний час, в період приблизно з 00.00 год. по 03.00 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де помітили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в сидячому положенні спав на лавці, що на площадці бювету. В цей час, у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_10 із застосуванням насильства у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останнього шляхом нанесення йому ударів. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажаючи існуючими у суспільстві правилами поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 бажаючи самоутвердитись шляхом приниження потерпілого ОСОБА_10 , безпричинно почали чіплятись та нецензурно виражатись в сторону останнього, з приводу його неохайного вигляду та стану. У подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_10 шляхом нанесення йому ударів, діючи спільно, повалили на землю останнього та почали наносити численні удари ногами та руками ОСОБА_10 в область голови, тулуба та ніг. Після чого, ОСОБА_9 почав роздягати ОСОБА_10 , розкидаючи при цьому одяг останнього в різні сторони, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стояли поруч тим самим висловлюючи підтримку дій ОСОБА_9 та глузували над потерпілим ОСОБА_10 . У подальшому, залишивши ОСОБА_10 в оголеному вигляді, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Того ж дня, 11.06.2020 ОСОБА_10 було госпіталізовано до реанімаційного відділення КМКЛ №9, де ІНФОРМАЦІЯ_4 о 08.40 год. останній помер, не приходячи до тями. Таким чином, своїми умисними діями які виразилися в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. Повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Метою продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень. Слідчий зазначає, що ризики визначені ст. 177 КПК України, повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримала внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Додала, що на думку сторони обвинувачення ризики, вказані у внесеному клопотанні підтверджені зібраними матеріалами, злочин вчинено публічно, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного. Наголосила, що хоч підозрюваний на момент розгляду внесеного клопотання є неповнолітнім, характер вчиненого ним кримінального правопорушення та зухвала поведінка при такому вчинку, свідчать про його агресивність та здатність вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник в судовому засіданні щодо клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечував.
Законний представник підозрюваного проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення внесеного клопотання не заперечував, додав, що наразі навчається на 3 курсі навчання, та проживає за місцем реєстрації, де і знаходиться на цілодобовому домашньому арешті, який не порушує.
Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002084 від 22.06.2020 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.
09.10.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України.
12.10.2020 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 12.12.2020 р. включно.
30.11.2020 керівником Київської місцевої прокуратури №7 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців.
Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні здобуто достатніх даних підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури №7 від 30.11.2020 р. строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, є нетяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Влох проти Польщі п. 108).
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено та існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
12.10.2020 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 12.12.2020 включно.
При цьому, відповідно до вказаної ухвали суду на підозрюваного покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби. Його може бути застосовано лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Режим ізоляції підозрюваного, обвинуваченого в межах житла включає лише ізоляцію на визначений час: цілодобово або на певний період, наприклад з 22 до 6 години. Можливість встановлення інших обмежень при домашньому арешті в законі не передбачено. Проте на підозрюваного, обвинуваченого при обранні до нього цього запобіжного заходу як такого, що не пов`язаний з триманням під вартою, може бути покладено один або кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Процесуальний порядок застосування цього запобіжного заходу зводиться до: а) подання слідчим, за погодженням з прокурором, вмотивованого клопотання слідчому судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та доказів на підтвердження його подання; б) постановлення слідчим суддею, судом за результатами розгляду клопотання вмотивованої ухвали про застосування до підозрюваного, обвинуваченого домашнього арешту з точним визначенням у ній житла, в якому він буде ізольований і у якому часовому режимі, та роз`ясненням йому суті домашнього арешту і наслідків його недотримання; в) направлення ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого; г) повідомлення органу внутрішніх справ слідчому судді, суду про взяття особи на облік.
Контроль за дотриманням підозрюваним, обвинуваченим умов домашнього арешту покладений на орган внутрішніх справ шляхом здійснення його працівниками процесуальних заходів, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк домашнього арешту як запобіжного заходу, обраного за ухвалою слідчого судді, обмежений двома місяцями. Його продовження до шести місяців можливе лише у разі необхідності за клопотанням прокурора, в межах строку досудового розслідування і в тому ж порядку, що й продовження строку тримання під вартою (ст. 199 КПК). По закінченні цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суду не надано, а відтак, з урахуванням того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, слідчий суддя вважає за необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , наявна необхідність продовження строку цілодобового домашнього арешту, а відтак, твердження та доводи органу досудового розслідування знайшли своє підтвердження, та суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196 - 197, 309 - 310 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк цілодобового домашнього арешту із відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 3 (трьох) місяців.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1 ) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово;
2) прибувати до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури або Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою на встановлений службовою особою час, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це останніх;
3) не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури або Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження);
4) повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури або Подільського районного суду м.Києва про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);
5) заборонити спілкуватись з потерпілою, свідками та іншими підозрюваними, без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури або Подільського районного суду м.Києва.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання ухвали та порядок заміни запобіжного заходу.
Виконання ухвали доручити Подільському УП ГУ НП в місті Києві.
Копію ухвали скерувати начальнику Подільського УП ГУ НП в місті Києві, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 для виконання та захиснику для відома.
Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню Національної поліції.
Строк дії ухвали по 09 січня 2021 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду міста протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1