Дата документу 09.02.2021 Справа № 326/1048/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер 326/1048/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/136/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 18 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_6 на постанови слідчого Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 26.06.2020 про відмову у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого, від 30.06.2020 про закриття кримінального провадження.

Згідно зі змістом ухвали, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: 1) поновити строк подання скарги на постанови слідчого Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 26.06.2020 та 30.06.2020 у зв`язку із поважними причинами його пропуску, а саме отримання вищевказаних постанов ним 19.08.2020 через упереджені та умисні дії голови Борисівської сільради; 2) скасувати вищевказані постанови слідчого з направленням матеріалів кримінального провадження № 0000369 на досудове розслідування; 3) визнати Борисівську сільську раду потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що він погоджується з вказаною постановою слідчого та не вбачав підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та упередженість ухвали слідчого судді просить її скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд допустив неповноту судового розгляду, висновки судді не відповідають дійсним обставинам справи. слідчий суддя допустив істотне порушення вимог КПК під час допиту свідків.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою направити матеріали кримінального провадження до Бердянського міськрайонного суду для повторного розгляду скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; скаржника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Положенням глави 26 КПК України передбачено, що вирішення скарг на дії, рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування відноситься до компетенції слідчих суддів.
Згідно зі ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1. бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у: невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, захисником, чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежується під час досудового розслідування;
2. рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3. рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4. рішення прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5. рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
6. рішення про прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
7. рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8. рішення слідчого, прокурора про заміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
9-1. рішення прокурора про відомву в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10. повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11. відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежується під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Положенням ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Виходячи зі змісту ст.284 КПК України слідчий може прийняти постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї статті, у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Положенням ст.284 КПК України визначено підстави, за наявності яких може бути закрито кримінальне провадження.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено повноваження здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 зазначених вимог дотримався, надав правильну оцінку матеріалам провадженні і доводам скаржника та дійшов правильних висновків, що скарга на постанову слідчого про відмову у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого від 26.06.2020 та постанову про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 знаходилися матеріали кримінального провадження №0000369 від 22.06.2017 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.365 КК України, яке було закрито постановою слідчого від 30.06.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Щодо відмови депутатам та членам виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого, на думку апеляційного суду є правильним, оскільки рішенням №3 від 01.03.1995 сільська рада видала АПФ «Істок» державний акт на право постійного користування земельних ділянок серії ЗП 001164, відповідно до діючого законодавства на той час.
Крім того, матеріалами кримінального провадження не встановлено, що депутатам та членам виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди злочином.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, і вважає постанову слідчого від 26.06.2020 такою, що постановлена з додержанням кримінального процесуального закону України.
Щодо закриття кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає такі висновки правильними, оскільки встановлено, що під час досудового розслідування слідчим Приморського ВП БВП ГУНП в Запорізькій області були вжиті всі процесуальні дії для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення.
Так, слідчим встановлено, що 01.03.1995 рішенням №3 третьої сесії Борисівської сільської ради народних депутатів Приморського району Запорізької області виділено АПФ «Істок» земельну ділянку площею 420,30 га. похоти у постійне користування з земель держзапасу для ведення сільськогосподарського виробництва згідно викопіювання.
На підставі зазначеного рішення був виданий державний акт на право постійного користування серії ЗП 001164, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №5 від 01.02.1996 та підписаний головою сільської ради.
28.11.1996 у на десятій сесії Борисівської сільської ради народних депутатів Приморського району Запорізької області розглянутий та задоволений протест прокурора, прийнято рішення №2, згідно з яким скасоване рішення №3 від 01.03.1995 в частині надання АПФ «Істок» земельної ділянки площею 420,30 га. та повернення її Борисівській сільській раді до 01.01.1997.
Рішенням Арбітражного суду Запорізької області від 29.10.1997 рішення Борисівської сільської ради народних депутатів Приморського району Запорізької області 28.11.1996 було визнано недійним в частині щодо виключення положень надання АПФ «Істок» земельної ділянки площею 420,30 га.
Рішенням Арбітражного суду Запорізької області від 17.11.1997 в задоволенні позову прокуратури і інтересах Борисівської сільської ради народних депутатів Приморського району Запорізької області було відмовлено.
Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 встановлено, що ст.92 ЗК України не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установленому законодавством порядку станом на 01.01.2002 до його переоформлення.
Отже, відповідно до аналізу рішення органу конституційної юрисдикції визначено, що раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні тільки у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.
Станом на момент проведення досудового розслідування та судового розгляду вказане рішення сільської ради та виданий державний акт в установленому порядку не було оскаржено, а тому відсутні підстави вважати такі документи недійсними або протиправними.
Крім того, слідчий у межах кримінального провадження допитав свідків, які зазначили, що АПФ «Істок» користується земельною ділянкою давно, яку виділено рішенням сільської ради.
Апеляційний суд зазначає, що злочин за ст.356 КК України характеризується тим, що об`єкт злочину є встановлений законом порядок реалізації громадянами свої прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади і органів місцевого самоврядування.
Такий злочин в аспекті об`єктивної сторони характеризується такими ознаками: 1) самовільним вчинення буд-яких дій, всупереч встановленому законом порядку; 2) оспорюваність правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіяння такими діями значної шкоди охоронюваним інтересам; 4) причиний зв`язок між діями винної особи та значною шкодою.
Відсутність принаймні однієї з ознак злочину є підставою для визнання відсутності складу злочину, передбаченого за ст.356 КК України.
Враховуючи матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення №3 Борисівської сільської ради народних депутатів Приморського району Запорізької області від 01.03.1995, на підставі якого АПФ «Істок» був виданий державний акт на право постійного користування серії ЗП 001164, було прийнято у межах законодавства України на той час, Борисівській сільській раді Приморського району Запорізької області не спричинена майнова шкода, внаслідок постійного користування АПФ «Істок» земельними ділянками площею 420,3 га.
Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про те, що слідчим у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, допитано свідків та надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000369 від 22.06.2017 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.365 КК Україниє вмотивовую, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Колегія суддів вважає доводи апелянта про ненадання слідчим належної оцінки зібраним доказам, не надання оцінки доказам в сукупності з іншими матеріалами провадження, невиконання судом першої інстанції вимог КПК України є безпідставними, оскільки жодним чином не підтверджується. Всі твердження ОСОБА_6 в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 18 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_6 на постанови слідчого Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 від 26.06.2020 про відмову у залученні до кримінального провадження в якості потерпілого, від 30.06.2020 про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3