КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/111/20
Провадження № 1-кп/177/29/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі угоду про визнання винуватості від 11.01.2021 та матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000096 від 06.02.2020 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, № 0000448 від 06.10.2019 за ч. 1 ст. 122 КК України, № 0000405 від 19.08.2020 за ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 345 КК України щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ровеньки Ворошиловградського району Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, невійськовозобов`язаного, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 14.11.2006 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, 69 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнився 13.06.2008 умовно -достроково на невідбутий термін 9 місяців 27 днів; 2) 03.06.2010 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі. Звільнився 12.01.2015 по відбуттю строку покарання,
за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 05.02.2020 приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій прямий умисел на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді шкоди здоров`ю, не маючи на меті спричинення смерті ОСОБА_6 , умисно, цілеспрямовано наніс останньому один удар кулаком правої руки в область носу.
У результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта від 16.04.2020 № 555, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця спинки носу, які за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Він же, 05.02.2020 приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , де ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій прямий умисел на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді шкоди здоров`ю, не маючи на меті спричинення смерті ОСОБА_6 , штовхнув останнього, від чого потерпілий впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, умисно почав бити потерпілого взутими ногами в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч, вчинивши не менше одного прикладення фізичної сили у вказану область.
У результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 , згідно з висновку експерта від 16.04.2020 № 555, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця грудної клітини ліворуч, переломів задніх відрізків 9-10-11 ребер ліворуч, які входять у сукупність ушкоджень закритої травми груді та відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Крім того, він же, 28.09.2019 приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, не маючи на меті спричинення смерті ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці сокиру, умисно, цілеспрямовано, наніс останньому один удар обухом сокири в область лівої лобної долі голови, у результаті чого ОСОБА_7 впав на землю. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, умисно наніс ОСОБА_7 , який у цей час лежав на землі, один удар обухом сокири в область лівої ключиці.
У результаті нанесених ОСОБА_3 ударів, потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми лівої лобної долі, субарахноїдального крововиливу, садна голови, подряпини обличчя ліворуч, закритого перелому лівої ключиці, які згідно з висновку експерта від 30.10.2019 № 1656, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Окрім того, ОСОБА_3 , 14.02.2020 приблизно о 02 год. 30 хв., проходив повз домоволодіння, що за адресою:, АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 та в нього раптово виник умисел на незаконне проникнення до вищевказаного житла з метою вирішення особистих справ з ОСОБА_8 .
Після чого, у цей же день та час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел на незаконне проникнення до житла, підійшов до домоволодіння, за вищевказаною адресою, де в порушення ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканність житла чи іншого володіння особи, діючи умисно, усвідомлено, впевнившись у відсутності перепон до вчинення злочину, при цьому, не маючи дозволу власника на знаходження і пересування по території зазначеного домоволодіння, через хвіртку паркану проник на його територію де, використовуючи фізичну силу, відчинив незамкнені вхідні двері будинку та зайшов усередину його приміщення, тим самим незаконно проник до вищевказаного житлового будинку, порушивши право власника на недоторканість житла, та не допущення проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ігноруючи права людини і основоположні свободи, нехтуючи повагою до приватного і сімейного життя. Перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_3 був виявлений потерпілим ОСОБА_8 та в примусовому порядку випроваджений останнім за його межі.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за ознаками незаконного проникнення до житла.
Крім того, ОСОБА_3 , 02.03.2020 приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи на території с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, відкрито для оточуючих, з метою подолання опору потерпілого, застосовуючи фізичну силу рук стиснутих у кулак, наніс ОСОБА_9 не менше 4-х ударів в область обличчя і лівої завушної раковини, від чого потерпілий впав на землю. Після чого ОСОБА_3 , своїми ногами наніс потерпілому два удари в область голови і не менше чотирьох ударів в область тулуба. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_9 негайно передати йому мобільний телефон марки ZТЕ Вlаdе А 6, чорного кольору, сенсорний, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновку судово- товарознавчої експертизи від 08.05.2020 № 1628 становить 1849,75 грн, сім-карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартість якої, згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи від 08.05.2020 № 1628 становить 35,06 грн., чохол чорного кольору прорезинений, вартість якого, згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи від 08.05.2020 № 1628 становить 112,50 грн.
Бажаючи припинити вказані злочинні дії, потерпілий ОСОБА_9 виконуючи вимогу ОСОБА_3 передав останньому свій мобільний телефон марки ZТЕ Вlаdе А 6, чорного кольору, сенсорний, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , у прорезиненому чохлі чорного кольору, після чого, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_9 відповідно до висновку експерта від 18.05.2020 № 760 тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, лівої завушної області, садно обличчя, крововилив у слизову оболонку верхньої губи. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, а також відкрито незаконно заволодів і розпорядився майном останнього, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1997,31 грн.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Він же, 19.08.2020 о 02 год. 06 хв., знаходячись за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, реалізуючи свій умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості населення, порушить громадську безпеку та рух автомобільного транспорту, з мобільного телефону «NOMI», ІМЕІ НОМЕР_4 , у якому знаходилась карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 . зателефонував до колл-центру ГУНП у Дніпропетровській області за спеціальним номером « НОМЕР_6 » та в ході бесіди з оператором повідомив про свій намір підірвати автомобільний міст через річку Інгулець, що по АДРЕСА_1 за допомогою гранат.
У результаті умисного завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_3 про підготовку вибуху, було залучено особовий склад вибухово-технічного управління ГУНП в Дніпропетровській області та особовий склад Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, які в період часу з 03 год. 30 хв. по 04 год. 10 хв. провели перевірку мосту через річку Інгулець, що по вул. Миру в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області на наявність вибухонебезпечних засобів та речовин. Перевіркою будь-яких вибухонебезпечних засобів та речовин не виявлено, зазначені установи були вимушено відірвані від виконання своїх прямих функціональних обов`язків, пов`язаних із забезпеченням правопорядку, безпеки і здоров`я громадян.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, за ознаками завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху.
Окрім того, ОСОБА_3 , 19.08.2020 о 03 год. 15 хв., знаходячись за місцем свого проживання, а саме у будинку АДРЕСА_1 , під час свого затримання, усвідомлюючи, що старший дільничний офіцер поліції Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу - поліції, який виконує службові обов`язки, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, взяв до рук кухонний ніж, підбіг з ним до ОСОБА_10 та почав замахуватись на нього, з метою нанесення ударів, таким чином погрожуючи насильством працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Так, під час активних дій ОСОБА_3 щодо застосування кухонного ножа з метою спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, останній, ухиляючись від таких ударів, дістав пістолет травмуючої дії «ПМР-М калібру 9 мм № НОМЕР_7 », дістав патрон до патронника та почав відходити за будинок. ОСОБА_3 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 погнався за ним до городини, яка розташована в кінці належного ОСОБА_3 домоволодіння, де демонструючи явну зневагу до працівників поліції, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, почав замахуватись на ОСОБА_10 кухонним ножом з метою нанесення ударів. Після чого ОСОБА_10 , у порядку ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію», застосував пристрій для відстрілу патронів, споряджений гумовими метальними снарядами несмертельної дії, а саме пістолет травмуючої дії «ПМР-М калібру 9 мм № НОМЕР_7 », вистреливши ОСОБА_3 у район лівого стегна.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за ознаками погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником, адвокатом ОСОБА_5 , прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , 11.01.2021 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчинене них кримінальних проступках та злочинах, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 120 годин; за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1рік; за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечувала.
Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , яку 11.01.2021 вони підписали добровільно. При цьому потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, кожен окремо, надали свою згоду на укладення цієї угоди. Згоден з узгодженою сторонами мірою покарання обвинуваченому. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, окрім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, а також у вчиненні злочинів невеликої тяжкості: ч. 1 ст. 122 , ч. 1 ст. 345 КК України та тяжких: ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 259 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , кожен окремо, надала свою письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. З узгодженою сторонами угоди міру покарання згодні.
Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.
У вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено згідно з ухвалою криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2020. Оскільки у судовому засіданні питання про зміну чи скасування вказаного запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило, суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні без змін, до набрання вироком суду законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного згідно з ухвалами Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2020, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке визнано речовими доказами, а саме: сокиру з дерев`яним руків`ям, мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 із СІМ-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 ; ніж кухонний, з пошкодженою рукояткою, окрашеною в блакитно-білий колір; стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_8 без СІМ-картки, - скасувати.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 96-2, 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.01.20219 за письмової згоди потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником, адвокатом ОСОБА_5 , прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000096 від 06.02.2020 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, № 0000448 від 06.10.2019 за ч. 1 ст. 122 КК України та № 0000405 від 19.08.2020 за ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 345 КК України (справа № 177/111/20).
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
-за ч. 1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на 120 годин;
-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
-за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19.08.2020.
Арешт, що накладено ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2020 (а.п.25-26,47-48), на сокиру з дерев`яним руків`ям, мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 із СІМ-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 ; ніж кухонний, з пошкодженою рукояткою, окрашеною в блакитно-білий колір; стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_8 без СІМ-картки, - скасувати.
Речові докази:
-пістолет травматичної дії «ПМР-М» ХК ПН 6201-1965», який згідно з розпискою передано на зберігання ОСОБА_10 (а.п.121-122 КП № 0000405), - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_10 ;
-гільзу калібру 9 мм, виготовлену з металу жовтого кольору, що згідно з квитанцією № 00682 зберігається у камері речових доказів Криворізького РВП КВП ГУНП (а.п. 121,123 КП № 0000405), - знищити;
-мобільний телефон «Blade A6», чорного кольору, сім-карту мобільного оператора «Київстар», чохол чорного кольору, які згідно з розпискою передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 (а.п.152-153 КП № 0000096), - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_9 ;

-сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , стартовий пакет мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_9 , - знищити.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КПК України, застосувати спеціальну конфіскацію та речові докази, а саме: сокиру з дерев`яним руків`ям (а.п.16-17 КП № 0000405); мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , ніж кухонний (а.п.42-43 КП № 0000405), що є знаряддям вчинення злочину та зберігаються в камері схову Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - безоплатно вилучити у власність держави.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: