УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002592 від 17.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.10.2020 року до ЧЧ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівників УПП екіпажу «Океан 103», щодо виявлення за адресою: АДРЕСА_1 припаркованого автомобілю марки «Шевроле Авео» сірого кольору д/н НОМЕР_1 , в якому знаходились громадяни, пізніше встановлені як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігали речовину рослинного походження зі специфічним запахом, яка була упакована в поліетиленовий пакет чорного кольору та картонну коробку з наявною в ній речовиною зеленого кольору рослинного походження.
В ході проведення досудового розслідування 16.10.2020 в період часу з 20:37 год. по 20:48 год. проведено огляд місця події, а саме: асфальтованої ділянки місцевості за адресою: м. Одеса, вул. Івана Франко 40/1, на якій знаходився транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , яким фактично володіє ОСОБА_7 . В ході огляду вказаного автомобіля було виявлено та вилучено: згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту, поліетиленовий пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку переупаковано до картонної коробки, предмет ззовні схожий на биту, який упаковано до спеціального пакету № SUD4012551, мобільний телефон марки SONY XPERIA темно сірого кольору, мобільний телефон марки Xaomi Redmi NOT 3, мобільний телефон невідомої марки без задньої кришки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключ запалення вказаного автомобіля, які поміщено до спеціального пакету №INZ 2061368, паперову коробку з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку упаковано до паперового конверту.
17.10.2020 року у зв`язку з тим, що транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключ запалення вказаного автомобіля можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, було винесено постанову про визнання речових доказів в кримінальному провадженні №0002592.
2. Обґрунтування поданого клопотання.
Підставою тимчасово вилучення майна згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що транспортний засіб транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключ запалення вказаного автомобіля відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна - транспортного засобу марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , володільцем яких є ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключа запалення вказаного автомобіля є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна.
Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів якими є транспортного засобу марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , володільцем яких є ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключа запалення вказаного автомобіля, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
3. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшли заяви про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_7 про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити на собі його сліди, оскільки в транспортному засобі були виявлені згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, поліетиленовий пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору, предмет ззовні схожий на биту, які можуть бути наркотичними засобами, а також може містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевикладене також підтверджується постановою про признання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.10.2020 року, відповідно до якої вилучене майно визнане речовим доказом в рамках кримінального провадження №0002592 від 17.10.2020 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

4.3. Завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, транспортний засіб може бути речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки транспортний засіб може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на транспортний засіб.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002592 від 17.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , володільцем яких є ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, ключ запалення вказаного автомобіля, без права на відчуження майном, та з подальшим його зберіганням на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Київського ВП В м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1