Дата документу 25.11.2020 Справа № 937/2403/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/2403/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1128/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2020 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)» про встановлення у відношенні засудженої ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 березня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)» про встановлення у відношенні засудженої ОСОБА_7 адміністративного нагляду, з покладенням на неї певних обмежень: заборонити залишати місце проживання в період часу з 22 години до 6 години ранку наступного дня; заборонити відвідувати місця, де проводиться продаж спиртних напоїв з метою проведення в них відпочинку; заборонити виїзд за межі району (міста) без дозволу посадових осіб органу Національної поліції; зобов`язати явкою на реєстрацію в орган поліції 4 рази на місяць.

Своє рішення про задоволення подання про встановлення адміністративного нагляду суд першої інстанції мотивував тим, що засуджена ОСОБА_7 за період відбування покарання характеризувалась негативно, мала 4 стягнення, заохочень не мала, що свідчить про відсутність позитивної поведінки ОСОБА_7 протягом всього часу відбування покарання, її вперте небажання ставати на шлях виправлення та її небезпеку для суспільства.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та зняти з неї адміністративний нагляд або змінити умови його виконання, оскільки вона не представляє небезпеки для суспільства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона є інвалідом 2 групи, має проблеми з ногами, дуже часто не може взагалі встати з ліжка, тому їй тяжко пересуватись та доволі проблематично приходити 4 рази на місяць до поліції на реєстрацію.

До судового засідання апеляційного суду засуджена ОСОБА_7 прибула самостійно без сторонньої допомоги, підтримала подану нею апеляційну скаргу та в її обґрунтування зазначила, не реєстрацію ходить вчасно, умов адміністративного нагляду не порушує, але встановлений відносно неї нагляд завдає їй незручностей, які полягають в тому, що інспектор може прийти в будь-який час ночі з метою перевірки її перебування дома.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що суд постановив законне та обґрунтоване рішення, оскільки ОСОБА_7 було раніше неодноразово засуджено за вчинення злочинів, які передбачають встановленню адміністративного нагляду.

Заслухавши доповідь судді по справі, засуджену, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, українка, громадянка України, маюча середню освіту, не заміжня, не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше 8 разів судима за вчинення умисних злочинів, відбувала покарання в Державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)» за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2013 року, яким вона визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та засуджена у відповідності із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 гривень, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (а.с. 10-11).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, кінець строку відбування покарання припадав на 10 травня 2020 року (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місця позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. «б», «г» ст. 3 вищевказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства; до засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.

Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходилась з 10 листопада 2016 року.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі з 10 листопада 2016 року характеризувалась посередньо, не допускала порушення вимог режиму тримання, стягнення та заохочень не мала.

У Державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)» відбувала покарання з 21 грудня 2016 року, за період відбування покарання характеризувалась негативно, допускала порушення вимог режиму відбування покарання, мала 4 стягнення, заохочень не мала.

При апеляційному розгляді встановлено, що під час відбування покарання в Державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)», засуджена в цілому характеризувалась негативно.

Так, згідно наявної в матеріалах провадження характеристики від 25 березня 2020 року, засуджена ОСОБА_7 була учасницею конфліктної ситуації з іншою засудженою, вживала нецензурні слова. У взаємовідносинах з персоналом установи тактовна, проте поведінка носить пристосовницький характер. На критику реагує образливо, зауваження до уваги не сприймає, висновків не робить. Має низький рівень самосвідомої правослухняної поведінки, тому потребує контролю з боку представників адміністрації. В колективі засуджених відсторонена, схильна створювати конфліктні ситуації. Пасивна у суспільному житті відділення. За характером вперта, несамокритична, образлива, злопам`ятна, підозріла та хитра. Схильна до перебільшувань та пліток. За медичними показниками звільнена від виконання робіт із благоустрою установи. Виконує лише нескладні завдання, роботу із самообслуговування, ставлення до яких потрібно постійно контролювати. Засуджена відмовилась від реалізації свого права на працю, тому не працевлаштована на виробництві установи.
Згідно заяви від 6 січня 2017 року засуджена виявила бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, але у реалізації цих програм байдужа та безініціативна. У позитивних змінах власної особистості зацікавленості не проявляє, не вбачає у цьому необхідності. Участі у самодіяльних організаціях не приймає.
До засудження ОСОБА_8 зловживала ін`єкційними наркотичними засобами, тому вона залучається до програми «Подолання наркотичної залежності», під час групових та індивідуальних занять пасивна, скептично ставиться до даної теми. Засуджена не має впевненості в тому, що після звільнення не буде вживати наркотиків.
В установі засудженій ОСОБА_8 оформлено соціальні виплати по інвалідності. Соціальний зв`язок підтримує шляхом телефонних розмов. Виконавчого листа не має.
У вчиненому злочині засуджена ОСОБА_8 каяття не висловлює, не аналізує причини скоєного, не засуджує минулий спосіб життя. Рівень сформованості позитивних загальнолюдських моральних установок та адекватного «Я-образу» на середньому рівні.
Виховному та психологічному впливу піддається важко, схильна діяти під впливом раптового спонукання. Має наркотичну залежність, тому впевненості, що засуджена не повернеться до вживання наркотиків немає. (а.с. 6-7).

Крім того, згідно довідки начальника відділення СПС на ОСОБА_8 під час відбування покарання було накладено 4 стягнення у вигляді 1 попередження (за участь у конфліктній ситуації з іншою засудженою, вживання нецензурних слів) та 3 доган (двічі за вживання нецензурних слів та один раз за відмову пройти поіменну перевірку наявності засуджених), а будь-які заохочення взагалі відсутні (а.с. 8).

Відсутність будь-яких заохочень за весь період перебування в місцях позбавлення волі з 10 листопада 2016 року, а також вказані вище стягнення, останнє з яких було накладено 22 серпня 2019 року, їх вид та кількість, свідчать про відсутність позитивної сумлінної поведінки засудженої протягом всього часу відбування покарання.

Також колегія суддів не може не врахувати, що ОСОБА_8 раніше 8 разів притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, у тому числі, умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, а також у сфері обігу наркотичних засобів, раніше 7 разів звільнялась від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в її особистості й не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків вона для себе не зробила та на шлях виправлення ставати не бажає.

Враховуючи попередній кримінальний досвід та поведінку засудженої за весь період відбування покарання, а також те, що засуджена 5 разів притягувалась за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відносно неї необхідно встановити адміністративний нагляд.

Даний висновок суду ґрунтується на досліджених в процесі судового розгляду матеріалах особової справи засудженої.

Доводи апеляційної скарги засудженої з приводу того, що вона є інвалідом 2 групи, має проблеми з ногами, тому їй тяжко пересуватись та приходити 4 рази на місяць до поліції на реєстрацію, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було враховано всі обставини при вирішенні питання про встановлення у відношенні засудженої ОСОБА_8 адміністративного нагляду.

Крім того колегія суддів враховує і те, що у супереч наведених доводів засуджена самостійно без сторонньої допомоги прибула до судового засідання апеляційного суду та повідомила, що регулярно з`являється для реєстрації до відділу поліції, а незгода із покладеним на неї судовим рішенням обов`язками та обмеженнями фактично зводиться до того що їй незручно їх дотримуватись.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та надавши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженої із покладенням на неї відповідних обмежень та обов`язків строком на 1 рік, а тому судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2020 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань (№ 144)» про встановлення у відношенні засудженої ОСОБА_7 адміністративного нагляду на строк 1 рік, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4