Провадження № 1-кс/127/8322/20
У Х В А Л А
Іменем України
03 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефона в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2020 начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про передачу мобільного телефону марки «Lenovo» в дохід держави.

Подання мотивовано тим, що 16.08.2020 було проведено неповний особистий обшук засудженого ОСОБА_4 , 1966 року народження, під час його виводу на прогулянкові дворики.

Перед проведенням обшуку засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 було запропоновано здати заборонені для використання та зберігання предмети та речі, про наявність яких він заперечив.

В результаті проведеного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Lenovo», модель невідома, чорного кольору, з пошкодженим екраном, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Вищевикладений факт підтверджується матеріалами перевірки, про що свідчить рапорт молодшого інспектора ВР і О ст. пр-ка вн. служби ОСОБА_5 , який зареєстрований у встановленій формі за №219 від 17.08.2020 та протоколом вилучення забороненого предмету.

В ході проведення розслідування було встановлено, що вилучений заборонений предмет належить засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 , 1966 року народження, який підтвердив вищевикладений факт у своєму письмовому поясненні.

Вилучений мобільний телефон марки «Lenovo», модель невідома, чорного кольору, з пошкодженим екраном, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , було здано на склад ДУ «Вінницька УВП (№1)» про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №99 від 16.08.2020.

В ході проведення ряду оперативних заходів встановити канал надходження вилученого забороненого предмету не вдалось, про що свідчить рапорт старшого оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 .

На підставі викладеного начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не доставлявся, однак про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, при цьому бажання приймати участь в судовоу засідання не виявив.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

Абзацом сьомим частини першої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засудженні, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовим актами Державного департаменту України з питань виконання покарань здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Порядок здійснення телефонних розмов передбачений вказівками Державної пенітенціарної служби України № 9/3388 від 19.05.2014, з яких вбачається, що у разі відсутності в установі стаціонарного телефону із виходом на міжміський зв`язок чи таксофонного апарату засудженому дозволяється здійснювати телефоні розмови у мережах рухомого (мобільного) зв`язку за участю представника установи.

Враховуючи те, що у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» наявні як стаціонарні телефони із виходом на міжміський зв`язок та таксофоні апарати, а тому у вищевказаній установі телефоні розмови засуджених з особами, які знаходяться за межами місць позбавлення волі здійснюється за допомогою стаціонарних телефонів та таксофонних апаратів, тобто без використання мереж рухомого (мобільного) зв`язку.

Відповідно до абзацу четвертого частини четвертої статті 107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

З додатку 9 до пункту 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 вбачається, що засудженим в колоніях забороняється зберігати мобільні телефони.

Як слідує з протоколу планового обшуку від 16.08.2020 проведеного у засудженого ОСОБА_4 , 1966 року народження, під час обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Lenovo», модель невідома, чорного кольору, з пошкодженим екраном, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

В ході проведення розслідування було встановлено, що вилучений заборонений предмет належить засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 , 1966 року народження, який підтвердив вищевикладений факт у своєму письмовому поясненні.

Вилучений мобільний телефон марки «Lenovo», модель невідома, чорного кольору, з пошкодженим екраном, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , було здано на склад ДУ «Вінницька УВП (№1)» про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №99 від 16.08.2020.

В ході проведення ряду оперативних заходів встановити канал надходження вилученого забороненого предмету не вдалось, про що свідчить рапорт старшого оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 .

Наведене свідчить про те, що вищевказаний мобільний телефон відносяться до предметів і речей, які заборонено зберігати при собі засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до частини сьомої статті 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час статтею 41 Конституції України закріплено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне подання задовольнити, а мобільний телефон передати в дохід держави.

З огляду на викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 102, 107 КВК України, п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП №275 від 25.12.2003 року, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефону в дохід держави задовольнити.

Мобільний телефон мобільний телефон марки «Lenovo», модель невідома, чорного кольору, з пошкодженим екраном, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 передати в дохід держави.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя