Справа № 298/1472/19
Провадження № 11-кп/4808/522/20
Категорія ч.2 ст. 345 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника органу

пробації ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 , на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо засудженого ОСОБА_8 про скасування іспитового терміну та направлення його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо засудженого ОСОБА_8 про скасування іспитового терміну та направлення його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що вчинені засудженим ОСОБА_8 порушення є незначними, і їх допущення з його боку не свідчить про наміри порушувати ним порядок відбування покарання з іспитовим строком, а також беручи до уваги той факт, що він усвідомив свою винуватість у порушенні порядку відбування покарання з іспитовим строком, та виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст.7 КПК, не знайшов підстав для задоволення подання начальника органу пробації.

У своїй АС прокурорка яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 вважає ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28.11.2019 року незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Окрім цього, зазначає, що засуджений ОСОБА_8 систематично порушував встановлені судом обов`язки, що підтверджується матеріалами справи, при цьому не маючи на це поважних причин.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Великоберезнянського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2018 року покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 та представника органу пробації ОСОБА_12 , які підтримали доводи поданої АС, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги в повній мірі; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти поданої прокурором АС, просять оскаржувану ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали подання, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2018 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст.28, ч.2 ст. 345 КК до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 цього ж Кодексу, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноваженим органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На виконання вказаного вироку, ОСОБА_8 з 27.06.2018 року взято на облік у Великоберезнянському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

Постановою інспектора від 04.07.2018 року засудженому ОСОБА_8 в першу середу призначено дні явки на реєстрацію до органу пробації один раз кожного місяця (а.с.16).

Відповідно до ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

За приписами ч.1 ст. 166 КВК якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_8 04 вересня та 02 жовтня 2019 року дійсно не з`являвся до органу пробації, що у селищі Великий Березний, чим порушив покладені на нього обов`язки, передбачені вироком суду, щодо необхідності періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Позаяк засуджений ОСОБА_8 протягом іспитового строку не виконував обов`язки покладені на нього судом, а саме два рази не з`явився на реєстрацію, за що до нього було застосовано два письмові попередження від 06.09. та від 03.10.2020 року, а тому, начальник Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_12 дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 ухиляється від відбування покуарання, про що і зазначив у поданні, скерованому до суду.

За змістом ч.3 ст.166 КВК, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно вимог до ч.4 ст.166 КВК письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з положенням ч.2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з`ясування чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, поважність причин невиконання обов`язків та мотиви таких дій засудженого, наявність системного характеру таких дій та чи доведено у поданні органу пробації, що невиконання засудженим покладених на нього обов`язків свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог і прийняв законне та вмотивоване рішення.

Так, колегією суддів встановлено, що органу пробації було відомо про причини неявки ОСОБА_8 для реєстрації, позаяк, згідно із письмових пояснень ОСОБА_8 вбачається, що він не з`явився на реєстрацію 04.09.2020 року тому, що не зміг вчасно приїхати з Львівської області, де там тимчасово проживав, як тільки зміг приїхати, зразу ж прийшов на реєстрацію, а щодо не прибуття на 02.10.2019 року, то надав пояснення, що переплутав дні явки.

Згідно матеріалів особової справи та матеріалів клопотання, ОСОБА_8 протягом відбування іспитового строку, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про певні висновки, які були зроблені засудженим після засудження з випробуванням.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_8 зазначив, що вчасно не з`являвся на реєстрацію два рази з поважної причини, оскільки першого разу не встиг повернутися вчасно із тимчасових заробітків, а другого разу переплутав дні явки на реєстрацію до органу пробації, але з`явився наступного дня. На даний час працює та виконує всі вимоги органу пробації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вчинені засудженим ОСОБА_8 порушення є незначними, і їх допущення з боку нього не свідчить про його наміри порушувати порядок відбування покарання з іспитовим строком, а також, беручи до уваги той факт, що він усвідомив свою винуватість у порушенні порядку відбування покарання з іспитовим строком, на даний час працює, суд першої інстанції, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст.7 КПК, обгрунтовано не знайшов підстав для задоволення подання начальника органу пробації.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає. За таких обставин, АС прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2019 року якою відмовлено у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо засудженого ОСОБА_8 про скасування іспитового терміну та направлення його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі - без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5