Справа № 755/9771/20 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/516/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
секретаря судових засідань ОСОБА_14 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України,-
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та формулювання обвинувачення, як воно викладене в обвинувальному акті суперечать один одному. Так суд першої інстанції зазначив, що згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, кожного окремо, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою. В той час, як викладаючи обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України щодо кожного обвинуваченого, слідчий зазначив, що «07.02.2019 близько 14 години ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи згідно єдиного плану злочинної діяльності визначену йому функцію у складі організованої групи, очолюваної ОСОБА_6 , до якої увійшли Особа 1, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи спільний умисел на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та реалізуючи останній, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_16 , повідомив останньому завідомо правдиву інформацію про можливість відпуску дизельного палива стандарту ЄВРО 5 за ціною 24 грн. за 1 літр. В свою чергу ОСОБА_16 будучи введеним в оману…» (т. 1 а.с. 19, 30, 41, 52, 63, 74, 85).
Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що таке формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, значно звужує можливості здійснення від нього захисту, за свої змістом є суперечливим і фактично повинно розцінюватись таким, яке не сформульоване, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року скасувати у зв?язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Посилання суду першої інстанції на те, що формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 190 КК України за свої змістом є суперечливим і фактично не сформульованим, що звужує можливості здійснення від нього захисту, колегія суддів вважає безпідставним, так як прокурором в обвинувальному акті викладені встановлені ним фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікацію дій обвинувачених з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, і можуть бути перевірені лише в ході судового розгляду справи, адже на стадії підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року скасуванню з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 задовольнити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204,ч. 3 ст. 209 КК України, для усунення недоліків, скасувати.
Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4