Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

9 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000395,

у с т а н о в и в :

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 23.09.2020 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

23.10.2020 року захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок щодо ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Такі вимоги повинні відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Жодного з цих випадків захисник не наводить, а вимога в апеляційній скарзі ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_3 , взагалі, не ґрунтується на положеннях ч.1 ст.407 КПК України і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_3 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1