Справа № 492/1440/19
№ провадження 1-кп/495/328/2020
УХВАЛА

"30" вересня 2020 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000137 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 121 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 121 ч.2 КК України.
До суду від прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком до двох місяців, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років. Крім того, є наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів суду, так як ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків на території Арцизького району та може покинути його межі у зв`язку із вчиненням злочину, також відносно ОСОБА_4 на час проведення досудового розслідування в Арцизькому районному суді Одеської області перебував на розгляді обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження від 23.01.2018 року у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що останній може продовжити злочинну діяльність.
У судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Суд, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , заслухавши обґрунтування прокурора, заперечення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судом було встановлено, що клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів, відсутні докази того, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Крім того, стороною обвинувачення, як того вимагає ст. 183 КПК України, не надано доказів, що обвинувачений намагався вчинити будь-які інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Разом з тим, у судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території Арцизького району Одеської області, за місцем мешкає характеризується задовільно, відповідно до наданої характеристики за період мешкання на території Павлівської сільської ради ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, у вживанні спиртних напоїв не замічений, у суспільних місцях веде себе гідно, порядок не порушує, скарг та заяв від мешканців села та сусідів на адресу ОСОБА_4 в виконавчий комітет не надходило; матір`ю ОСОБА_4 приєднані до матеріалів справи технічний паспорт на житловий будинок; свідоцтво про реєстрацію права власності на житловий будинок її ім`я за адресою: АДРЕСА_1 ; її характеристику.
Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.
Таким чином, на переконання суду стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, що він позитивно характеризується за місцем мешкання, також те, що по справі не допитано обвинуваченого, свідків, не досліджено письмових доказів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду, з 30 вересня 2020 року, який діє до 28 листопада 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровський Одеської області без дозволу суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за обвинуваченим ОСОБА_6 для недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 369-372, 392-395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з 30 вересня 2020 року, який діє до 28 листопада 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровський Одеської області без дозволу суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за обвинуваченим ОСОБА_6 для недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 05 жовтня 2020 року.
Суддя: