У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000441 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000441 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в провадженні СВ відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000441, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.06.2012 приблизно о 04 год. 30 хвилин невстановлена особа, знаходячись на ділянці місцевості, розташованої між парком культури та відпочинку по вул. Маяковського м. Миколаївка та будинком № 153 по вул. Свердлова м. Миколаївка, діючи умисно, із корисливих намірів, з метою викрадення чужого майна, маючи загальну мета та єдиний умисел, відкрито викрало у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шкіряну сумку, вартістю 300 грн., в якій знаходилося майно, а саме: чоловічий халат, вартістю 800 грн., парфуми, вартістю 600 грн., дві губні помади, вартістю по 30 грн. кожна, блиск для губ, вартістю 15 гривень, жіночий гаманець, вартістю 20 гривень та грошові кошти, що знаходилися у гаманці - 505 гривень, чим спричинило їй матеріальний збиток на суму 2270 грн., після чого з місця скоєння злочину зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Під час досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, однак до теперішнього часу не виявилося можливим встановити особу, яка може бути причетна до скоєння кримінального правопорушення.

Посилаючись на положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, згідно з якими у разі вчинення нетяжкого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років, а з моменту початку досудового розслідування кримінального провадження минуло понад 8 років, просить дане кримінальне провадження закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, її неявка не є перешкодою у вирішення питання щодо закриття кримінального провадження.

Вислухавши думки прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

Відповідно до витягу ЄРДР № 0000441 від 23.11.2012 року, правова кваліфікація ч. 1 ст. 186 КК України, видно, що 06.06.2012 року, приблизно о 04 год. 30 хвилин, невстановлена особа, у ОСОБА_4 , яка знаходилась на сільській дорозі поміж вул. Маяковського та вул. Свердлова м. Миколаївка, відкрито викрала належній ОСОБА_4 майно, чим заподіяла матеріальні збитки у сумі 2300 грн.

27.06.2012 за вищевказаним фактом відповідно до вимог КПК України 1960 року було порушено кримінальну справу № 44-03-12-1177 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Під час проведення 07.06.2012 в період часу з 16 год. 55 хвилин до 17 години 35 хвилин огляду місця події на ділянці місцевості на відстані 80 м. від парку відпочинку м. Миколаївка у траві було виявлено та вилучено 21 фрагмент білого паперу неправильної форми.

Під час досудового розслідування встановлено вартість викраденого майна на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме станом на 06.06.2012, що підтверджено довідкою від 12.06.2012.

Допитана 12.07.2012 в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що 06.06.2012 у нічний час приблизно о 02 год. 30 хвилин вона поверталася додому із гостей, рухалася у напрямку від вулиці Пархоменко до вулиці Свободи м. Миколаївка. Проходила по вул. Пархоменко, після чого пішла по вулиці Горького, потім по вул. 50 років СловТЕС, а після пішла у бік Парку Культури та відпочинку по вул. Маяковського. Також по вул. 50 років СловТЕС зустріла групу молоді в кількості 5 осіб, яких бачила вперше та впізнати не може, вона спитала в них номер мобільного телефону служби таксі, ніхто їй не допоміг, лише один хлопець запропонував провести її додому, вона погодилася та пішла разом з невідомим їй хлопцем по дорозі, яка виходить на вулицю Свердлова м. Миколаївка. Ідучи, вона познайомилася з цим хлопцем, який назвався Святославом та дав їй номер мобільного телефону, який вона записала на якомусь аркуші паперу. Коли вони дійшли до протилежного баку парку, вона повідомила ОСОБА_5 , що далі піде сама, тому хлопець пішов. Пройшовши декілька метрів, вона почула кроки та зрозуміла, що позаду неї хтось іде. На правому плечі в неї висіла жіноча сумка, а в правій руці був мобільний телефон. В цей час вона відчула, що її сумку хтось вирвав, вона обернулася та побачила силует хлопця, який швидким кроком уходив від неї. На голові у хлопця була темна футболка, світлого кольору брюки та світлі кросівки. Вона кричала хлопцю, однак він не реагував. Вона набрала номер поліції, але не змогла додзвонитися. Дійшовши додому, ще раз зателефонувала до поліції та повідомили про скоєний відносно неї злочин. Впізнати хлопця вона може лише за ходою, на голові в нього була одягнута футболка.

З потерпілою було проведено також відтворення обстановки та обставин події, під час якого вона підтвердила надані в ході допиту пояснення.

Допитаний під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 06.06.2012 приблизно о 05 год. 00 хв. він, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 знаходилися на лавочці біля ДК в місті Миколаївка та вживали спиртні напої. Біля них в цей час проходила незнайома їм жінка та спитала номер телефону таксі. Через деякий час він знову побачив цю жінку, познайомився з нею, вона назвалася ОСОБА_11 та спілкувався з нею на вільній лавочці приблизно 20-30 хвилин. Він зрозумів, що жінка була в стані алкогольного сп`яніння. Свідок дав жінці номер свого мобільного телефону, та вона записала його на якомусь аркуші паперу. Після цього свідок запропонував провести жінку додому та вони пішли вдвох вздовж парку. Пройшовши деяку відстань, жінка сказала, що далі піде сама, тому свідок залишив її та пішов додому. Пройшовши 5-10 м. від побачив хлопця, що біг назустріч йому, на голові якого була зав`язана футболка, було видно лише очі, крім того, були одягнені на ньому кольорові шорти. Хлопець побіг у бік жінки, яку проводжав свідок. Коли свідок йшов додому, то ніяких криків про допомогу чи гучних розмов він не чув. Наступного дня працівники поліції повідомили, що його друг ОСОБА_7 пограбував жінку, яку він проводжав. ОСОБА_12 свідок не впізнав у хлопцеві, який біг йому назустріч. Йому не відомо, як мін ОСОБА_13 пограбувати жінку, адже він пішов додому набагато раніше, ніж свідок пішов проводжати жінку.

Будучи допитаним в якості підозрюваного відповідно до вимог КПК 1960 року ОСОБА_14 визнав, що це він пограбував жінку у парку, вирвавши в неї сумку.

Під час досудового розслідування зібрано характеризуючий матеріал на ОСОБА_14 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що 06.06.2012 він разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вживали спиртні напої біля ДК міста Миколаївка. В цей час вони побачили невідому жінку, яка проводила повз них. Жінка спитала номер таксі, однак номера ніхто не знав та їй указали напрямок, де може знаходитися таксі. За жінкою пішов ОСОБА_18 та вони почали спілкуватися з жінкою. Спілкувалися приблизно 1-1,5 години. Після того, як усі побачили, що ОСОБА_18 пішов із жінкою у бік парку, всі вирішили йти додому. ОСОБА_7 з ОСОБА_18 в той день ні про що не домовлялися. Про пограбування жінки свідкові відомо зі слів працівників поліції. В той день ОСОБА_7 був одягнений у світлу футболку, бриджи та шльопанці чорно-блакитного кольору.

Допитані в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_19 дали пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_15 .

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_14 останній на місці показав, де він вчинив злочин та підтвердив обставини, вказані ним під час допиту.

Під час проведення впізнання потерпіла впізнала ОСОБА_14 , як особу, яка її пограбувала, пояснивши, що впізнала його за зовнішніми схожими ознаками, а саме за зростом, тілобудовою, довжині рук та ніг.

Однак, під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження не здобуто достатніх даних для підтвердження того, що кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_14 , який визнав провину, а саме: показання свідків протирічать тому, що ОСОБА_13 міг вчинити правопорушення, оскільки пішов додому раніше та був одягнений у інший одяг, ніж його описує потерпіла; свідок ОСОБА_18 , який знав на момент події ОСОБА_12 близько 1,5 роки не зміг його впізнати поруч з собою з футболкою на голові; пояснення потерпілої також неоднозначні та містять суперечності- вона повідомляє, що зможе впізнати особу лише за ходою, інші ознаки не запам`ятала, однак під час впізнання впізнає ОСОБА_12 за зовнішнім схожим ознакам - зросту, тілобудовою, довжині рук та ніг. Тому протокол пред`явлення для впізнання не може бути визнано належним та допустим доказом на підтвердження того, що злочин вчинено ОСОБА_20 . Крім того, не знайшли свого підтвердження пояснення ОСОБА_14 про те, що викрадені речі він викинув неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки викрадені речі під час досудового розслідування не знайдено та не вилучено.

Під час проведення досудового розслідування неодноразово надавались доручення у порядку ст. 40 КПК України оперативним співробітникам щодо встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та встановлення місцезнаходження викраденого у потерпілої майна; надавалися вказівки прокурором.

Так, допитані під час досудового розслідування свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 будь-якої інформації за фактом вчинення кримінального правопорушення не повідомили, про злочин дізналися від працівників поліції.

Отже, проведеними в ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) та процесуальними діями остаточно встановити особу, яка вчинила дане правопорушення не надалось можливим.

Виходячи з вищевикладеного, досудовим розслідуванням кримінального провадження за № 0000441 від 23.11.2012 встановлено факт відкритого викрадення майна, яке належить ОСОБА_4 , разом з тим, слідством на даний час не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 12. КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Як наведено вище і встановлено судом під час судового розгляду клопотання прокурора, у кримінальному провадженні, внесеному 23.11.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000441, проведено ряд слідчих (розшукових) дій (повнота та якість яких не є предметом дослідження і, відповідно, не оцінюється судом), проте особу, яка вчинила злочин, не встановлено, що підтверджено оглянутими в судовому засіданні матеріалами досудового розслідування, які не містять відомостей щодо вручення будь-якій особі повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Зазначене вище діяння цієї невстановленої особи кваліфіковано органом досудового розслідування як злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України та який за визначенням статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності визначені статтею 49 КК України залежно від тяжкості вчиненого злочину та становлять п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше чотирьох років (п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України).

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та невстановлення особи, яка вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, який є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до чотирьох років, беручи до уваги, що з дня вчинення цього злочину (06.06.2012) минуло більше восьми років, відтак визначений статтею 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину закінчився, тому суд за таких встановлених обставин дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність передбаченої пунктом 31 частини першої статті 284 КПК України підстави для закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000441 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000441 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1