Провадження № 11-кп/4820/610/20
Справа № 686/2208/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року клопотання прокурора задоволено.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, продовжено до 09 жовтня 2020 року включно.
У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2019 року, термін дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, продовжено до 09 жовтня 2020 року.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий, ніде не працює, неодружений, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи вчинити інші нові кримінальні правопорушення, тобто вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, обвинувачений подав апеляційну скаргу, з подальшим доповненням до неї, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Свої вимоги аргументує тим, що прокурором не надано будь-яких доказів, що він має намір ухилятися від суду, а також на підтвердження інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Просить врахувати, що у нього є фактичне місце проживання та цивільна дружина, а також спільна малолітня дитина, яка перебуває на утриманні. Зміна запобіжного заходу дасть йому можливість працювати і утримувати сім`ю.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги не є достатніми, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 09 жовтня 2020 року включно залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4