Провадження № 1-кп/947/454/20
УХВАЛА
12.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: - ОСОБА_3
потерпілої: - ОСОБА_4
захисника: - ОСОБА_5
обвинуваченого: - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КК України та ч.1 ст.190, ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 15.02.2021 року, включно.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку запобіжного заходу.
В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Прокурор наполягав на продовженні строків тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку з закінченням строку дії обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Прокурор у судовому засіданні вказав що ризики передбачені пп 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшились, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та з огляду на наявні відомості про його особу, запобігти передбаченим законом ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора неможливо.
Зокрема, прокурор зазначив про те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має на утриманні дітей та будь-яких інших міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше правопорушення, а також зауважив про те, що обвинувачений тривалий час вже знаходився в розшуку по вказаному кримінальному провадженню, що додатково дає підстави вважати про можливість обвинуваченого переховуватись від суду та у інші способи перешкоджати кримінальному провадженню.
Потерпіла ОСОБА_4 не підтримала думку прокурора, просила змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник обвинуваченого залишив вказане питання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши в судовому засіданні думку учасників кримінального провадження, щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики щодо обвинуваченого, не зменшились, відомості про зміну таких обставин до суду не надані, а тому дія обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає продовженню.
Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, санкцією за найважчий з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , те що він обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів, в тому числі у скоєнні злочину з застосуванням насильства, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого: відсутність офіційного працевлаштування, відсутність міцних соціальних зв`язків, перебування тривалий час обвинуваченого у розшуку по вказаному кримінальному провадженню, а тому вважає що існує високий ризик переховування обвинуваченого від суду або можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які не змінились і не відпали, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне не визначати розмір застави, враховуючи, що ОСОБА_6 , обвинувачується у скоєнні злочину з застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182-183, 196-197, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 13.04.2021 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (для виконання).
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1