ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/2317/19
Провадження № 1-кп/211/138/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000185 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого ТОВ «Стілл», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого, які малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не м; з середньотехнічною освітою, працюючого в ТС «Будівельна техніка» на посаді автомобільний механік, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з вищою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.02.2019 року о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи на дев`ятому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_4 раніше знайомі між собою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступили між собою у злочинний зговір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

З цією метою, останні постукали у двері квартири АДРЕСА_5 та під надуманим приводом покликали на сходовий майданчик раніше їм не знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Надалі, приблизно о 23 годині 10 хвилин 06.02.2019 року, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на сходовому майданчику дев`ятого поверху будинку за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 висловили погрози застосуванням до ОСОБА_12 насильства, використовуючи чисельну та фізичну переважність перед останнім. Після чого, з метою залякування потерпілого, та з метою демонстрації сили, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_13 один удар рукою зжатою в кулак в область нижньої шелепи.

Одночасно з цим, ОСОБА_6 зателефонував його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в ході бесіди, дізнався про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , в зв`язку з чим, в ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Реалізуючи вищевказаний раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, прибув до сходового майданчику дев`ятого поверху будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де долучився до дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний план, направлений на відкрите викрадення чужого майна, використовуючи переважну чисельність перед ОСОБА_15 , знову висловили погрози застосування фізичного насильства до останнього, в разі не надання їм грошових коштів.

ОСОБА_13 , реально оцінюючи обстановку яка склалась, зважаючи на чисельну та фізичну перевагу вищевказаних осіб, розуміючи, що в разі відмови надання грошових коштів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до нього та до його співмешканки ОСОБА_16 , яка в цей момент знаходилась поряд, буде застосоване фізичне насильство, в супроводі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , направились до банкомату ПрАТ «Приват Банк», який розташований в супермаркеті ТОВ «АТБ-Маркет», по вулиці Вечірньокутській, в Довгинцівському районі, м. Кривого Рогу.

Надалі, приблизно в 23:38 годин 06.02.2019 року, ОСОБА_13 , разом з ОСОБА_16 , на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за допомогою вищевказаного банкомату, здійснили операції по зняттю грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , в сумі 2000 гривень.

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, висловили вимогу ОСОБА_17 , щодо передачі вищевказаних грошових коштів загальною сумою 2 000 гривень, на що останній, реально побоюючись за своє здоров`я, передав ОСОБА_4 вказані грошові кошти.

Після чого, приблизно 23:45 годин 06.02.2019 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, разом з потерпілим ОСОБА_13 направились за адресою мешкання останнього, по АДРЕСА_6 , де, прибувши на сходовий майданчик 9-го поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, висловили потерпілому ОСОБА_13 вимогу, щодо передачі їм належного останньому мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 5 Black 3GD RAM 32 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

ОСОБА_13 , реально оцінюючи обстановку яка склалась, зважаючи на чисельну та фізичну перевагу вищевказаних осіб, розуміючи, що в разі відмови надання мобільного телефону ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до нього буде застосоване фізичне насильство, передав останнім належний йому мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5 Black 3GD RAM 32 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 774 становить 4326 гривень 91 копійку, після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, та в подальшому розпорядились вказаним майном на власний розсуд.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_13 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 6,326,91 (шість тисяч триста двадцять шість гривень 91 копійку).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 06.02.2019 року прийшли до малосімейки, де потерпілого забрали мобільний телефон, а потім пішли до магазину АТБ, до банкомату, де потерпілий зняв 2000 грн, які передав їм. Коли прийшли до квартири, потерпілого били, так як переплутали його з іншим хлопцем, який був винен гроші. В скоєному розкаюється, зазначає, що відшкодовані добровільно завдані збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, та показав, що 06.02.2019 року вони пішли за боргом з ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , однак переплутали хлопця, в якого забрали телефон та грошові кошти, крім того наносили йому удари. В скоєному розкаюється, завдані збитки відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, суду показав, що 06.02.2019 року втрьох забрали у потерпілого телефон, потім він зняв в банкоматі 2000 грн, які також їм віддав. В скоєному розкаюється, завдані збитки відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 06.02.2019 року він знаходився вдома зі своєю дівчиною. В двері постукали, він відчинив, шукали якогось ОСОБА_21 , сказали, що він його друг, на що він заперечував. Йому сказали, що так як він друг ОСОБА_22 , то повинен повернути борг, погрожували, били. Забрали мобільний телефон, а також він в банкоматі зняв гроші, та віддав їм. Завдані збитки йому відшкодовані, просить суворо не карти обвинувачених.

Суд, враховуючи, що обвинувачені визнали себе винними у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а їх свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченими даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинувачених, потерпілого, дослідженням деяких письмових доказів, що характеризують особу обвинувачених, досудові доповіді, судово-товарознавчу експертизу, що стосуються судових витрат, речових доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується позитивно, працює, на обліку у лікаря нарколога перебуває з березня 2018 року з приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками, під наглядом лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий. Відповідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Вважають, що виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе.

Обставинами, передбаченими ст..66 КК України, які б пом`якшували покарання є шире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується позитивно, працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий. Відповідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Вважають, що виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе.

Обставинами, передбаченими ст..66 КК України, які б пом`якшували покарання є шире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має малолітнього сина. Відповідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Вважають, що виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе.

Обставинами, передбаченими ст..66 КК України, які б пом`якшували покарання є шире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Строк застосування обраного судом запобіжного заходу закінчився.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5 Black 3GD RAM 32 GD ROM IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 1: НОМЕР_3 , який передано потерпілому гр. ОСОБА_13 - вважати повернутим.

Лазерний CD-R 700 Mb, 80 min, марки «Axent» (C3127WG15194134LH) якому маються 2 файли з відеозаписами з камер внутрішнього відео спостереження, які обладнані ломбарду ПТ «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ`ЛОМБАРД КАПІТАЛ» , котрі зберігаються у матеріалах справи залишити в матеріалах.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1