Справа № 635/7087/20
Провадження № 1-в/635/46/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
засуджений ОСОБА_4
захисник засудженого адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, посилаючись на те, що за час відбування покарання в ДУ «Темнівська випрана колонія (№100)» він відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, режиму тримання не порушував, виконував вимоги адміністрації установи, працевлаштований у промисловій зоні установи; має подяки; за сумлінну поведінку і ставлення до праці був переведений з максимального до середнього рівня безпеки; має малолітню дитину та статус учасника бойових дій на Сході України.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти заміни невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_4 більш м`яким посилаючись на те, що останній за час відбуття покарання не став на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 82 КК України є недоцільним.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким з підстав викладених у клопотанні та зазначив, що відбув 2/3 частини строку призначеного покарання, режим тримання не порушував, за сумлінну поведінку і ставлення до праці переведений з максимального рівня безпеки до середнього рівня безпеки, закінчив професійно-технічне училище, має неповнолітню дитину, є учасником бойових дій.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 в судовому засідання підтримала вимоги свого підзахисного, просила їх задовольнити з підстав викладених у клопотанні.
Суд, заслухавши прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Бараново Валківського району Харківської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , засуджений за вироком Московського районного суду міста Харкова від 17 лютого 1997 року за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Московського районного суду міста Харкова від 05 серпня 1998 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст.17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ч. 2 ст. 206, ст. 42, ст. 43 КК України до 5 років з конфіскацією майна, звільнений 18 липня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 9 днів; вироком Московського районного суду міста Харкова від 18 травня 2001 року за ч. 1 ст. 222, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17 вересня 2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 21 день; вироком Московського районного суду міста Харкова від 09 серпня 2005 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30 листопада 2006 року за відбуттям строку покарання; вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 19 листопада 2007 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 07 грудня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 07 місяців 28 днів; вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Початок строку покарання: 04 липня 2015 року. Кінець строку покарання: 10 вересня 2023 року.
З 07 липня 2015 року ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі, за час утримання в установі виконання покарань № 6 міста Артемівськ характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, до праці не залучався.

З 16 серпня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія № 100», де характеризується посередньо, стягнень не має, заохочувався один раз; до промислової зони установи не працевлаштований з власних міркувань. За висновком адміністрації установи, ОСОБА_4 за час відбування покарання на шлях виправлення не став, застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - не доцільно.

Згідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (п. 3).
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання з 2016 року має лише одне заохочення, яке застосоване за виконання обов`язків покладених КВК України та ПВР установи, виконання правил трудового розпорядку та дотримання вимог пожежної безпеки, при цьому характеризується переважно посередньо, працював періодично тільки з вересня 2019 року, а з жовтня 2020 року не працевлаштований з власних міркувань, є особою, яка неодноразово засуджувалась за злочини різного ступеню тяжкості, відбував покарання в місцях позбавлення волі і вищевказані обставини у їх сукупності не дають підстав вважати, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому відсутні передбачені ч. 3 ст. 82 КК України підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і суд відмовляє в задоволенні клопотання засудженого Прохватила ОСОБА_6 , інші доводи вказані засудженим зокрема: наявність у нього неповнолітньої дитини, статус учасника бойових дій жодним чином не спростовують обставини, які свідчать, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1