Справа № 497/25/18 Провадження № 1-кс/497/3/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Болграді клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озерне Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання невідоме, який перебуває у міжнародному розшуку, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 січня 2021 року до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області звернувся прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який перебуває у міжнародному розшуку.
В клопотанні прокурор зазначив, що слідчим відділом Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 17.12.2012 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2011 року біля 23-30 годин, мешканці с. Озерне Ізмаїльського району ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (стосовно яких виділені матеріали кримінального провадження перебувають на розгляді суду) перебуваючи у м. Ізмаїлі, вступили у змову між собою, спрямовану на таємне викрадення майна сім`ї підприємця ОСОБА_7 , яке знаходилось в його домоволодінні у с.Криничне Болградського району та розділили між собою ролі при вчиненні крадіжки. Діючи з вказаною метою, на автомобілі таксі ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_8 , якому про свої злочинні наміри не повідомили, 06.03.2011 року біля 01-00 години прибули з м. Ізмаїла в с. Криничне.
Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 залишився на вулиці біля домоволодіння подружжя Пенчевих по АДРЕСА_2 , спостерігаючи за обстановкою з метою попередження співучасників.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли у жилу частину домоволодіння де їх присутність було виявлено мешканкою будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про наявність якої раніше їм не було відомо. При цьому ОСОБА_9 , побачивши останніх, стала кричати та кликати на допомогу.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вийшли за межі умислу, спрямованого на таємне викрадення майна, раніше обговореного з перебуваючи на вулиці ОСОБА_6 , діючи, згідно спонтанно розробленого плану, зайшли до кімнати, де знаходилась ОСОБА_9 , де спільно застосували насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, нанесли численні удари кулаками в життєве важливі частини тіла, чим подавили волю потерпілої до надання активного спротиву.
В подальшому ОСОБА_5 залишився у вказаному приміщенні разом з потерпілою ОСОБА_9 , яку утримував, з використанням переваг у фізичній силі, лежачої на ліжку, надаючи можливість ОСОБА_4 , знайти у інших приміщеннях будинку ніж, якій був необхідний нападникам для подальшого застосування погроз стосовно потерпілої.
ОСОБА_4 , оглядаючи житлову частину цього будинку, пройшов через три кімнати до приміщення кухні, де у шухляді меблі, знайшов кухонний ніж, за допомогою якого перерізав кабель телефонного зв`язку, що знаходився у коридорі перед входом у дім, та повернувся до кімнати, в якої ОСОБА_5 утримував потерпілу ОСОБА_9 .
За використанням вказаного ножу, ОСОБА_4 порізав тканину, знайдену на місці події на фрагменти, якими спільно з ОСОБА_5 , зв`язали руки і ноги потерпілої.
Потім ОСОБА_4 , висловив, з демонструванням вказаного кухонного ножу, погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_9 , яку ОСОБА_5 продовжував утримувати лежачої на ліжку, та для сприйняття реальності своїх погроз, спричинив вказаним кухонним ножом різану рану на підборідді потерпілої, що з урахуванням обставин нападу, забезпечило утворення реальності застосування таких погроз до потерпілої у разі надання нею спротиву нападникам та примусило потерпілу вказати нападникам місця зберігання деяких цінностей у будинку, але не в обсязі бажаному нападниками.
Внаслідок застосування цього насильства з боку обох нападників потерпілої були спричинені тілесні ушкодження, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Не отримавши від ОСОБА_9 інформацію про місце знаходження грошових коштів та інших матеріальних цінностей, у бажаному обсязі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , продовжуючи здійснювати свої злочинні наміри, бажаючи настання злочинного результату, вийшовши за межі умислу, раніше обговореного з перебуваючим на вулиці ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклого наміру, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_9 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, а саме смерті потерпілої, вчинили спільні дії, спрямовані на протиправне позбавлення життя потерпілої.
Так, діючи спільно розуміючи і усвідомлюючи при цьому, що ОСОБА_9 з урахуванням похилого віку та безпорадного стану із зв`язаними кінцівками не зможе самостійно звільнити себе і уникнути таким чином смерті, ОСОБА_5 , продовжував, з використання фізичної силі, притискуючи руками за чоло та плечі, утримувати ОСОБА_9 у лежачому стані на ліжку, ОСОБА_4 , просунула їй в ротову порожнину на глибину аж до гортаневої глотки фрагмент тканини - кляп, перекривши їй отвір не тільки рота, але і носа - дихальні шляхи і позбавивши її можливості дихати, що викликало у останньої блювоту, залишили її в такому положенні.
При цьому потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у виді крововиливу з осадненням в слизову оболонку верхньої і нижньої губ, садна нижньої губи в області червоної облямівки по центру, множинні синці на обличчі в області чола, навколо отворів рота і носа, на щоках, які ускладнилися механічною асфіксією, які є в сукупності небезпечними для життя в момент заподіяння і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що має прямий причинний зв`язок зі смертю ОСОБА_9 , яка настала досить швидко, а саме в плині не біліше п`яти хвилин з моменту закриття отворів рота і носа і позбавлення її можливості дихати.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру діяльність, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів обшукали домоволодіння та викрали майно на загальну суму 75 200 гривень.
З вказаним викраденим майном, ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , вийшли з будинку Пенчевих, після чого спільно з очікуючим їх ОСОБА_6 , з місця події зникли, в подальшому спільно розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_7 матеріальний збиток, на загальну суму 75 200 гривень.

За наявності достатніх підстав 15.03.2013 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 сховався від слідства у зв`язку з чим 28.07.2011 року його оголошено у міжнародний розшук та ухвалою слідчого судді Болградського районного суду від 01.08.2014 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням його у Ізмаїльському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної системи України в Одеській області. Строк дії ухвали визначено шістдесят днів. Починаючи з дня затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

На цій час ОСОБА_4 продовжує перебувати у міжнародному розшуку та офісом Генерального прокурора України на цей час вирішується питання щодо погодження та повідомлення Генерального секретаріату Інтерполу про намір запитувати видачу підозрюваного ОСОБА_4 у разі його арешту, затримання чи встановлення місця знаходження на території іноземної держави. У зв`язку з викладеним необхідне наявність відповідного рішення слідчого судді про обрання відповідного запобіжного заходу, в якому у відповідності до статей 190, 193 КПК України не будуть визначені строки застосування, що могли би обмежувати відповідні рішення судів іноземної держави, для вирішення питань щодо можливої екстрадиції, тому прокурор звернувся з цім клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з підстав зазначених в клопотанні.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177,178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Частиною шостою цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Змістовний аналіз наведених статей кримінального процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути розглянуто без участі підозрюваного, крім випадку оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук. Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними документами.
При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
Так, постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 від 06.03.2011 року було порушено кримінальну справу № 9 за фактом навмисного вбивства ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковане на ст.187 ч.4, п.п.6.12 ч.2 ст.115 КК України.
28.07.2011 року постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 , ОСОБА_4 було залучено в якості обвинуваченого по справі № 9 та йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Через ухилення ОСОБА_4 від слідства постановою слідчого ОСОБА_11 від 28.07.2011 року його було оголошено у розшук.
Надалі, постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 від 10.10.2011 року матеріали відносно ОСОБА_4 були виділені в окреме провадження з кримінальної справи № 9, а постановою слідчого від 21.10.2011 року ОСОБА_4 по кримінальній справі №1 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст.115 КК України.
Постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 від 22.10.2011 року провадження досудового слідства по кримінальній справі № 1 призупинено на підставі ст.206 п.1 КПК України (в редакції 1960 року) до встановлення місця знаходження обвинуваченого.
В подальшому, у зв`язку із вступом в дію у 2012 році нового КПК України відомості по кримінальній справі №1 були внесені до ЄРДР за № 0000125 від 17.12.2012 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, а 15.03.2013 року ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру у скоєнні ним вищезазначених злочинів.
Так, постановами слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 від 16.03.2013 року ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук та провадження досудового слідства зупинено на підставі ст.280 ч.1 п.2, ст.281 КПК України до встановлення місця знаходження особи, що скоїла злочин.
Ухвалою слідчого судді від 01.08.2014 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України. Строк дії ухвали визначено 60 днів, починаючи з дня затримання підозрюваного ОСОБА_4 .
Як вбачається з довідки начальника СКП Болградського ВП Ізмаїльського ВП ОСОБА_12 про проведену роботу по ОРС категорії «Розшук» №017005 від 28.07.2011 року при проведенні даних негласних розшукових дій встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться в Московській області, Росія, де працює на станції технічного обслуговування району Рублевки.
З листа відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області вих.№ 50/2020 від 07.12.2020 року вбачається, що з Офісу з юридичних питань Інтерполу надійшов запит для перевірки відповідності Статусу та Правилам МОКП-Інтерпол відомостей щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, в якому також зазначено на необхідність погодження відомостей щодо розшукуваної особи з національним органом, що відповідає за екстрадицію, тобто Генеральним прокурором.
За таких обставин, враховуючи наявність листування між відділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області щодо міжнародного розшуку ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, про достатність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Між тим, обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 року та яким визначено порядок кримінального провадження на території України. Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена окрема постанова слідчого або прокурора (ст.281 КПК України). Фактично дата винесення слідчим, прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку. Крім того, слідчий суддя перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення. Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, та який оголошений у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі№ 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 184, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням). З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховуючи наявність належним чином завірених письмових доказів про перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку, а також наявність обґрунтованих ризиків зазначених в ст.177 КПК України, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 17.12.2012 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якій підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Озерне Ізмаїльського району, Одеської області, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання невідоме, оголошеному у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вирішення питання про його застосування, в порядку передбаченому ч. 6 ст.193 КПК України.
При затриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, його необхідно доставити до суду не пізніше сорока восьми годин з моменту доставки його в населений пункт, де здійснюється судове провадження, для участі в судовому засіданні для розгляду питання застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 12.01.2021 року об 11.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1