Справа № 367/4389/19
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002096 від 27 жовтня 2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Золоте Луганської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, восени 2018 року, точний час не встановлено, невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) у невстановленому місці запропонувала раніше знайомому ОСОБА_6 вчинити умисне вбивство на замовлення, ОСОБА_11 , 1962 року народження, шляхом підпалу його автомобіля, в той момент, коли потерпілий буде перебувати в середині, а у випадку спроби його втечі, нанести ножові поранення у життєво важливі органи. За підготовку та виконання вказаного злочину невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) пообіцяла ОСОБА_6 невстановлену суму грошових коштів, на що ОСОБА_6 дав свою згоду.

Для виконання вказаного злочину ОСОБА_6 залучив раніше знайомого ОСОБА_7 , якому розповів про те, що невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) запропонувала йому вчинити умисне вбивство ОСОБА_11 за невстановлену суму грошових коштів та те, що він на вказану пропозицію погодився. Крім цього, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 вчинити вказаний злочин спільно з ним та пообіцяв передати частину суми грошових коштів, які йому пообіцяла передати невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження), на що ОСОБА_7 дав свою згоду.

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо домовилися про спільне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, а саме ОСОБА_11 , 1962 року народження, шляхом підпалу автомобіля в якому буде перебувати останній та подальшого нанесення ножових поранень у життєво важливі органи.

Згідно з розподілених ролей та спільно узгодженого плану ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні були зупинити автомобіль "Лендровер Діскавері Спорт", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 , шляхом розбиття лівого та правого передніх бокових вікон за допомогою скляних ємностей з горючою рідиною, яку в подальшому підпалити, а у випадку спроби втечі потерпілого, ОСОБА_6 повинен був нанести йому ножові поранення у життєво важливі органи, а ОСОБА_7 перебувати поряд, з метою подолання можливого спротиву потерпілого та забезпечення втечі з місця події за допомогою транспортного засобу після завершення злочину.

З метою реалізації вказаного злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочали підготовку до його вчинення, а саме: придбали паливно мастильні рідини, які попередньо змішали у консистенції, яка сприятиме швидкому загорянню, обрали найбільш сприятливе місце для реалізації свого прямого злочинного умислу та прослідкували за потерпілим.

Так, 26 жовтня 2018 року, приблизно, о 21-й годині 30 хвилин, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_4 , де очікували появи ОСОБА_11 . Після цього, в момент, коли ОСОБА_11 вийшов з приміщення офісного центру, сів за кермо автомобіля "Лендровер Діскавері Спорт", реєстраційний номер НОМЕР_1 та розпочав рух, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя потерпілого, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_11 ОСОБА_7 утримуючи в руках заздалегідь заготовлену скляну ємність з паливно мастильною рідиною кинув її у праве переднє бокове вікно автомобіля, в свою чергу ОСОБА_6 утримуючи в руках заздалегідь заготовлену скляну ємність з паливно мастильною рідиною кинув її у ліве переднє бокове вікно автомобіля, де перебував ОСОБА_11 , та розбили скло. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спробували підпалити паливно мастильну рідину в середині автомобіля, яка не зайнялася, а ОСОБА_11 залишив салон автомобіля та почав тікати.

Продовжуючи реалізацію спільного, попередньо узгодженого, з невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_7 злочинного умислу, ОСОБА_6 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_11 та наздогнавши його, з метою злочинного наміру умисно наніс йому два удари ножем в область грудей зліва та шиї зліва, тобто у життєво важливі органі людини, тим самим відповідно до висновку експерта № 33/Е від 11 лютого 2019 року завдав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва з наявністю гемоторакс, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння і колото-різаної рани середньої третини шиї зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 березня 2019 року.

За ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2019 року.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 серпня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 вересня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 січня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 лютого 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 05 червня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 серпня 2020 року.

За ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 27 липня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2020 року.

За ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 листопада 2020 року.

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і, перебуваючи на волі, він буде мати можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Вислухавши думки захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та просили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав думку захисників, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , який підтримали клопотання прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не має постійної роботи і постійного джерела доходів, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі,може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в межах 60 діб.

Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 16 січня 2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_12

Судді ОСОБА_13

ОСОБА_14