Кримінальне провадження №1-кп/760/1193/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

цивільного позивача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України з реєстром матеріалів досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні сторони просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 15.02.2020, приблизно о 0.30 год., перебуваючи разом з ОСОБА_7 в підвальному приміщенні автомобільної стоянки неподалік супермаркету «Новус», що по вул. Г. Кірпи, 5 у м. Києві, під час словесного конфлікту дістав з під ременя предмет, зовні схожий на гумовий кийок «ПР», яким наніс один удар у праву скроневу частину голови ОСОБА_7 , від якого останній впав на підлогу та втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_3 ногами наніс ОСОБА_7 декілька ударів у голову у тулуб, поклав останнього на ліжко, а сам пішов на чергування по охороні автомобільного майданчику. Надалі, цього ж дня, приблизно о 03 год., ОСОБА_3 повернувся до ОСОБА_7 , зрозумів, що останній не подає ознак життя. З метою приховання злочину та уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 зателефонував до свого товариша ОСОБА_8 , якого попросив допомогти позбутись трупа, на останній погодився і на автомобілі «Шевроле Авео», н.з. НОМЕР_1 , прибув до вказаного підвального приміщення. Надалі, ОСОБА_3 зв`язав скотчем руки і ноги трупа ОСОБА_7 , поклав його до декількох поліетиленових пакетів і разом з ОСОБА_8 перенесли труп ОСОБА_7 на заднє сидіння автомобіля, на якому прибув ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 перевіз труп ОСОБА_7 до узбіччі дороги неподалік дачного кооперативу 40-річчя Жовтня, що по вул. Берковецькій, 6 у м. Києві, де залишив у виритому каналі, прикривши листом шиферу і сміттям.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 і ухвали Київського апеляційного суду від 19.10.2020 «15.02.2020 ОСОБА_3 , перебуваючи у підвальному приміщенні, що знаходиться поряд з супермаркетом «Новус» по вул. Г. Кірпи, 5 у м. Києві, умисно заподіяв тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_7 »

За наведених підстав, кримінальне провадження направлено для розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 121 КК України, вчинене ОСОБА_3 по вул. Г. Кірпи, 5 у м. Києві.

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 ч. 1 ст. 396 КК України, вчинене за обставин, викладених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3

П. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно обвинувального акту після умисного заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть останнього, ОСОБА_3 з метою приховання злочину та уникнення кримінальної відповідальності зателефонував до свого товариша ОСОБА_8 , якого попросив допомогти позбутись трупа, на останній погодився і на автомобілі «Шевроле Авео», н.з. НОМЕР_1 , прибув до вказаного підвального приміщення. Надалі, ОСОБА_3 зв`язав скотчем руки і ноги трупа ОСОБА_7 , поклав його до декількох поліетиленових пакетів і разом з ОСОБА_8 перенесли труп ОСОБА_7 на заднє сидіння автомобіля, на якому прибув ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 перевіз труп ОСОБА_7 до узбіччі дороги неподалік дачного кооперативу АДРЕСА_1 , де залишив у виритому каналі, прикривши листом шиферу і сміттям.

Наведені обставини кримінального правопорушення прокурор вважає встановленими.

Проте, дії ОСОБА_3 за ст. 396 КК України стороною обвинувачення не кваліфіковані, а тому, суд вважає, що обставини вчинення іншою особою іншого кримінального правопорушення не мають значення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , оскільки вчинення таких дій обвинуваченому не інкримінується.

Крім того, суд враховує, що ступінь участі іншої особи, вказаної у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_3 , не доведена, оскільки стосовно неї відсутній обвинувальний вирок суду, який набув законної сили.

За наведених підстав, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у тій редакції, яке надано суду, впливає як на права обвинуваченого, який має право на захист від пред`явленого обвинувачення, яке повинно бути конкретним, а також на права іншої особи, дані якої вказані в обвинувальному акті, що, на переконання суду, є неприпустимим.

Таких висновків дійшов і ВСУ у постанові від 24.11.2016 (справа № 5-328кс16).

«Суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у вітчизняному кримінальному процесі.

Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Далі Суду належить здійснити тлумачення нормативного змісту інституту "обвинувачення", неоднакове застосування норм якого автоматично може потрапляти під дію статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) з огляду на недотримання гарантій права на справедливий суд.

Так, визначаючи основні терміни КПК, у пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК.)»

Отже, наведені у цій ухвалі недоліки обвинувального акту, на думку суду, не можуть бути усунуті в порядку ст. 341 КПК України, оскільки порушують права обвинуваченого та іншої особи з самого початку судового розгляду, а тому підлягають усуненню прокурором до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення і дані про особу обвинуваченого, вважаючи, що у провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені в ході досудового розслідування.

Захист заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи, що прокурором необґрунтовані підстави для продовження найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть особи, за яке, у випадку доведеності винуватості за пред`явленим обвинуваченням, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, неодруженого, до затримання за місцем реєстрації не проживав.
Наведені обставини, на переконання суду, вказують, що у провадженні існують ризики ухилення обвинуваченого від суду, оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.
Таким чином, враховуючи, що судовий розгляд провадження не розпочатий, для запобігання наведеним у цій ухвалі ризикам, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 291, 314-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - повернути заступнику керівника Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 .

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 19.03.2021 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя: