ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/8503/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2410/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова 17 квітня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Старий Мерчик Валківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, судимого: 27.11.2017 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень; 21.03.2018 р. Валківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 160 годин громадських робіт; 05.03.2020 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 1 року 6 місяців 20 днів позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2020 р. більш суворим покаранням за даним вироком та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання 17 жовтня 2019 року. Зараховано ОСОБА_7 у строк остаточно призначеного покарання строк фактичного відбутого покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2020 р.
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведені по кримінальному провадженню експертні дослідження у розмірі 1570 (однієї тисячі п`ятисот сімдесяти) гривень.
Згідно вироку 25 вересня 2019 року о 16-50 год. ОСОБА_7 знаходився в торгівельному залі магазину «ProStor», що розташований за адресою: Харків, вул. Полтавський Шлях, 147.
Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-яких товарів з торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ТОВ «Стиль Д».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку підійшов до стелажів з товаром та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно заволодів пляшкою гелю-концентрату «Persil Color» 60 циклів прання, об`ємом 3 л, яку в подальшому непомітно для оточуючих сховав за пояс вдягнених на ньому штанів, під светр, прикривши курткою, яку тримав в правій руці. Надалі він, бажаючи довести злочинний задум до кінця, прослідував повз каси, не сплативши за викрадений товар.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ТОВ «Стиль Д», з торгівельного залу магазину «ProStor».
Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому юридичній особі ТОВ «Стиль Д» матеріальної шкоди на суму 588 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 219874 від 23.10.2019 р.
Обвинувачений, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання.
Вважає, що судом не було враховано активне сприяння розслідуванню та об`єктивному з`ясуванню обставин, відсутність у потерпілого матеріальних та моральних претензій, наявність позитивних характеристик з місця постійного мешкання, наявність батьків, яким необхідно надавати допомогу, збіг особистих обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутність під час судового розгляду захисника, що є порушенням права на захист.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, наслідки такого порядку були роз`яснені учасникам судового розгляду.
Одним з апеляційних доводів обвинуваченого є те, що під час судового розгляду в нього не було захисника, що порушує його право на захист. Проте, з матеріалів справи вбачається, що 16.01.2020 року обвинуваченому була вручена пам`ятка про права та обов`язки обвинуваченого, де зазначено про право мати захисника. (а.с. 36) Крім того, по даному кримінальному провадженню не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність забезпечення обов`язкової участі захисника, що передбачено ст. 52 КПК України, чи про те, що обвинуваченим заявлялося таке клопотання під час судового розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, на час вчинення злочину мав не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вироком Валківського районного суду Харківської області від 21.03.2018 р., в подальшому був засуджений 05.03.2020 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 1 року 6 місяців 20 днів позбавлення волі (за епізоди злочинної діяльності, вчинені до інкримінованого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні злочину), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно.
Суд, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, встановив щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, не встановлено. Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який неодноразово вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, призначив покарання, що не є максимальним за санкцією статті, яке передбачає ізоляцію від суспільства, та є обгрунтованим в даному випадку з метою дотримання вимог загальної та особистої превенції. Крім того, ОСОБА_7 остаточне покарання призначено з урахуванням наявності щодо нього вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2020 року.
Обвинувачений вказує на необхідність врахування активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Колегія суддів відмічає, що під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.
Інші обставини, на які посилається ОСОБА_7 , зокрема відсутність претензій у потерпілої сторони, наявність батьків, збіг особистих та сімейних обставин, не мінімізують суспільної-небезпечності вчиненого.
Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтями 50, 65 КК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова 17 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді