Справа № 991/7852/20
Провадження1-кс/991/8070/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, що звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , його представника - ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 від 21.07.2020 року про вчинення народним депутатом України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, в якій заявник просить:
- визнати бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_5 незаконною;
- зобов`язати Генерального прокурора України або особу, що виконує обов`язки Генерального прокурора України, внести до ЄРДР відомості щодо вчинення народним депутатом України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України;
- розпочати досудове розслідування.
Скарга мотивована тим, що 21.07.2020 року ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення народним депутатом України кримінального правопорушення, яка, на виконання вимог ч. 1 ст. 482-2 КПК України, була передана Генеральному прокурору, однак, відомості за вказаною заявою, у порушення вимог ст. 214 КПК України, до ЄРДР не внесено.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.09.2020 року провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито.
В судовому засіданні особа, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримали, просили задовольнити із викладених у ній підстав.
Генеральний прокурор ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи заявника та його представника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що заявник у своїй скарзі оскаржує бездіяльність Генерального прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 368 КК України, що, відповідно до положень ст. 33-1 КПК України, підсудне Вищому антикорупційному суду.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються:
а) кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;
б) кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 КК України.
Враховуючи викладене, а також те, що заявник оскаржує бездіяльність Генерального прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 4 ст. 368 КК України, то скарга ОСОБА_3 підсудна Вищому антикорупційному суду.
Під час судового розгляду скарги встановлено, що 21.07.2020 року ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якому викладені відомості, що свідчать про можливе вчинення народним депутатом України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Як вбачається із матеріалів скарги, вказана заява надійшла до Національного антикорупційного бюро України та була зареєстрована за вхідним ЗГ № М-11690.
Відповідно до ч. 1 ст. 482-2 КПК України, відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.
З метою дотримання вимог ст. 214 та ч. 1 ст. 482-2 КПК України, вказану заяву про вчинення кримінального правопорушення Національним антикорупційним бюро України було передано Генеральному прокурору ОСОБА_6 .
Як вбачається із письмової відповіді Генерального прокурора ОСОБА_7 (№ 05-32вих-20 від 23.07.2020 року), у зазначеній заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення відсутні конкретні відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а за такого, відсутні визначені Кримінальним процесуальним кодексом України підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, станом на день розгляду скарги, відомості, викладені в зазначеній заяві, до ЄРДР не вносилися, відповідний витяг заявнику не надавався.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до висновку, викладеному в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/377/19, зі змісту ст.214 КПК України слідує, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Також, положення законодавства не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що зі змісту заяви ОСОБА_3 , яка зареєстрована Національним антикорупційним бюро України за вхідним ЗГ № М-11690, вбачається, що заявник порушує питання щодо можливого вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, а також, коротко викладає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому, відповідно до положень ст. 214 КПК України, відомості, викладені в даній заяві, підлягають внесенню до ЄРДР.
За такого, в цій частині скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Крім того, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то у слідчого судді відсутні підстави додатково зобов`язувати Генерального прокурора розпочати таке розслідування.
Що стосується вимоги про зобов`язання Генерального прокурора або особи, що виконує його обов`язки, внести до ЄРДР зазначену заявником попередню правову кваліфікацію дій викладених у заяві, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Пунктами 4 та 5 частини 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Аналіз положень пункту 4 дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником.
Проте, аналіз змісту пункту 5 не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право:
1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;
1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;
2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;
3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Вказаною нормою не передбачено права заявника вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором або слідчим до ЄРДР.
Таким чином, вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.
За такого, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.
Що стосується вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності Генерального прокурора ОСОБА_7 , то слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Статтею 307 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а саме, - за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляється ухвала слідчого судді, яка може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя за результатами розгляду скарг, зокрема, на бездіяльність Генерального прокурора, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом постановлення однієї з вищезазначених ухвал.

З огляду на зазначене, слідчий суддя, відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, не наділений повноваженнями за результатами розгляду скарг, у даному випадку на бездіяльність Генерального прокурора, визнавати бездіяльність щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення протиправною.

За таких обставин, вимога заявника у цій частині не підлягає задоволенню.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 21.07.2020, яке надійшло до Національного антикорупційного бюро України за вхідним ЗГ №М-11690.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8