Справа № 473/2710/19
Номер провадження1-кп/473/69/2020
ВИРОК
іменем України

"20" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000324 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, яка не працює, незаміжньої, має на утримання двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, яка не працює, незаміжньої, має на утримання двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, яка не працює, незаміжньої, має на утримання двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка не працює, заміжньої, має на утримання двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2019 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , біля місця мешкання ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_1 , помітила свою знайому ОСОБА_4 , яка йшла по дорозі та попросила її зупинитись. Після чого, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_4 , якій висловила своє обурення тим, що напередодні чоловік останньої спричинив їй тілесні ушкодження. На зазначеному підґрунті між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 схопила ОСОБА_4 за одяг, після чого маючи умисел, спрямований на завдання умисного удару ОСОБА_4 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди здоров`ю останньої, ОСОБА_6 нанесла їй два удари кулаком лівої руки в обличчя, чим спричинила ОСОБА_4 фізичний біль.

В результаті чого у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які стали очевидцями даного конфлікту, раптово виник протиправний умисел на завдання ОСОБА_4 ударів, з метою завдання фізичного болю. Реалізуючи вказаний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , наблизились до ОСОБА_4 та завдали їй численні удари руками та ногами в область голови та тулубу. В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 умисно завдали удари ОСОБА_4 , які завдали останній фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_6 винною себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України визнала повністю та, на підставі ст..63 Конституції України, відмовилась давати пояснення відносно себе.

Обвинувачена ОСОБА_7 винною себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України визнала повністю та, на підставі ст..63 Конституції України, відмовилась давати пояснення відносно себе.

Обвинувачена ОСОБА_8 , винною себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України визнала повністю та, на підставі ст..63 Конституції України, відмовилась давати пояснення відносно себе.

Обвинувачена ОСОБА_9 винною себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України визнала повністю та, на підставі ст..63 Конституції України, відмовилась давати пояснення відносно себе.

Винність обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 17.02.2019 року в с. Трикрати вона пішла до своїх батьків забрати дітей. Коли ОСОБА_4 верталась додому, то вона з дітьми йшли по вул. Виноградна. Донька потерпілої йшла з другом попереду, а потерпіла з сином йшла позаду. Біля будинку ОСОБА_9 , сиділи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які є рідними сестрами співмешканця потерпілої, та ОСОБА_8 . Коли потерпіла проходила повз них, ОСОБА_6 сказала їй почекати, підійшла до потерпілої та почала висловлювати претензії щодо поведінки чоловіка ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_6 вдарила ОСОБА_4 рукою у підборіддя. Потерпіла повернулась та поклала на землю сумку, яку до цього тримала в руках. Потім ОСОБА_4 повернулась і ОСОБА_6 знову вдарила її рукою в обличчя. ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_6 . Після чого до неї підбігли всі обвинувачені. ОСОБА_6 схопила потерпілу за волосся та нахилила її голову до низу, а всі інші почали бити її по різним частинам тіла. Потім хтось сказав: «Все, хвате з неї» і бійка припинилась, а потерпіла з допомогою дітей пішла додому.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона з мамою, яка є потерпілою, братом та ОСОБА_13 йшли від бабусі додому. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 йшли попереду, а її мати з братом позаду. ОСОБА_12 почула крики, обернулась та побачила що ОСОБА_6 свариться з ОСОБА_4 . ОСОБА_6 вдарили потерпілу. ОСОБА_4 повернулась і покалала на землю сумку, а потім повернулась до ОСОБА_6 . Тоді ОСОБА_6 знову вдарила потерпілу. Після цього, всі обвинувачені підбігли до ОСОБА_4 , хтось з них схопив потерпілу за волосся і всі разом почали бити ОСОБА_4 . Жінки били потерпілу кулаками по різним частинам тіла, тягали її за волосся. ОСОБА_4 стало погано, бійка припинилась і ОСОБА_12 з ОСОБА_13 допомогли дійти додому.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що 17 лютого в с.Трикрати він, разом з потерпілою, її сином та донькою, йшли від батьків ОСОБА_4 до них додому. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , йшли попереду, а потерпіла з сином йшли позаду них. ОСОБА_13 почув крик, коли він озирнувся, то побачив, що ОСОБА_6 вдарила потерпілу в область голови. Потерпіла поклала сумку та штовхнула ОСОБА_6 , тоді ОСОБА_6 знову вдарила ОСОБА_4 , а потім підбігли всі інші обвинувачені та почали бити потерпілу руками та ногами в різні частини тіла. Потім до них підійшла донька ОСОБА_14 і вони припинили бійку. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відвели потерпілу додому.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона є сусідкою обвинувачених. 17 лютого ОСОБА_15 знаходилась у себе в приміщенні кухні, звідки добре видна вулицю. ОСОБА_15 бачила, що всі обвинувачені знаходились біля будинку ОСОБА_9 , будинок якої знаходиться поряд з будинком свідка. ОСОБА_15 побачила, що по вулиці йшла донька потерпілої з хлопцем, а позаду йшла потерпіла з сином. До ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_6 і вони про щось розмовляли, а потім ОСОБА_6 почала бити потерпілу. Спочатку двічі вдарила її рукою в обличчя. У потерпілої була сумка, вона повернулась та поставила сумку на землю. Після чого, потерпіла повернулась і відштовхнула ОСОБА_6 . Одразу до них підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_6 схопила потерпілу за волосся та зігнула її. Інші обвинувачені оточили потерпілу і почали її бити руками та ногами куди попадали ОСОБА_15 побігла за мобільним телефоном, щоб все зафотографувати, але коли повернулась, вже до обвинувачених підбігла донька ОСОБА_14 та їх розтягнула. До потерпілої підійшла її донька та забрала ОСОБА_4 .

Згідно протоколу огляду місця події від 27.06.2019 року з таблицею зображень, працівниками поліції оглянуто та зафіксоване місце події ділянка місцевості, розташована в 7 метрах в східному напрямку від воріт території домоволодіння АДРЕСА_6 , а.с.94-95.

Згідно висновку експерта №114 від 12.04.2019 року в медичній карті ОСОБА_4 не зазначені тілесні ушкодження, які б мали причинно-наслідковий зв`язок з подіями, які відбулись 17.02.2019 року, а.с. 98-100.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №147 від 05.06.2019 року ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 не потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру, а.с.112-117.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №148 від 05.06.2019 року ОСОБА_7 в період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 не потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру, а.с.118-123.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведено в повному обсязі і в діях обвинуваченої ОСОБА_6 , які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинене групою осіб, вбачає склад злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 , які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинене групою осіб, належить кваліфікувати за ч.2 ст.126 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 , які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинене групою осіб, належить кваліфікувати за ч.2 ст.126 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 , які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинене групою осіб, належить кваліфікувати за ч.2 ст.126 КК України.

Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_11 , яка пояснювала, що, бійку розпочала ОСОБА_4 і бійка відбувалась лише з ОСОБА_6 , а інші обвинувачені до неї не причетні, так як її пояснення протирічать поясненням потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які також були безпосередніми очевидцями побиття потерпілої, так як їх свідчення є логічними, послідовними та не протирічать одне одному.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України,є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст.66 КК України,є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України,є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , згідно зі ст.66 КК України,є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують іі покарання, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання,має на утриманні двох малолітніх дітей, потерпіла та її представник просили призначити покарання на розсуд суду, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що ці обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і вважає, за можливе відповідно до положень ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 ст.126 КК України, та призначити ОСОБА_6 покарання, за ч.2 ст.126 КК України, у вигляді штрафу.
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують іі покарання, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання,має на утриманні двох малолітніх дітей, потерпіла та її представник просили призначити покарання на розсуд суду, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що ці обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і вважає, за можливе відповідно до положень ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 ст.126 КК України, та призначити ОСОБА_7 покарання, за ч.2 ст.126 КК України, у вигляді штрафу.
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують іі покарання, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання,має на утриманні двох малолітніх дітей, потерпіла та її представник просили призначити покарання на розсуд суду, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_8 , без позбавлення або обмеження волі можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що ці обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і вважає, за можливе відповідно до положень ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 ст.126 КК України, та призначити ОСОБА_8 покарання, за ч.2 ст.126 КК України, у вигляді штрафу.
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують іі покарання, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання,має на утриманні двох неповнолітніх дітей, потерпіла та її представник просили призначити покарання на розсуд суду, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_9 , без позбавлення або обмеження волі можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що ці обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і вважає, за можливе відповідно до положень ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 ст.126 КК України, та призначити ОСОБА_9 покарання, за ч.2 ст.126 КК України, у вигляді штрафу.
Потерпілою ОСОБА_4 в судовому засіданні був заявлений цивільний позов, про відшкодування матеріальної шкоди, які полягали у відшкодуванні витрат на лікування потерпілої в сумі 8 237 грн. 06 коп. від дій обвинувачених та завданої моральної шкоди по 50000 грн. з кожної з обвинувачених. Але, в судовому засіданні встановлено, що, згідно висновку експерта №114 від 12.04.2019 року в медичній карті ОСОБА_4 не зазначені тілесні ушкодження, які б мали причинно-наслідковий зв`язок з подіями, які відбулись 17.02.2019 року ( а.с. 98-100), а отже відсутні будь-які витрати на лікування потерпілої ОСОБА_4 від дій обвинувачених. Звідси суд вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що потерпілій була спричинена моральна шкода, яка полягала у фізичному болю, душевних стражданню та нервовій напрузі, яку потерпіла пережила у зв`язку з самим фактом завдання їй побоїв. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала потерпіла, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Але, як було встановлено в судовому засіданні, обвинуваченими вже була відшкодована потерпілій моральна шкода в сумі по 1000 грн. з кожної, а всього 4000 грн. Звідси, суд вважає, що на підставі ст.1167 ЦК України, з урахуванням частково відшкодування завданої моральної шкоди, з обвинувачених на користь потеплілої повинна бути стягнута моральна шкода в сумі 250 грн. з кожної з обвинувачених.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.126 КК України і, з застосування ст.69 КК України,призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_7 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.126 КК України і, з застосування ст.69 КК України,призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_8 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.126 КК України і, з застосування ст.69 КК України,призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_9 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.126 КК України і, з застосування ст.69 КК України,призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 , завдані їй моральну шкоду в сумі 250 (двісті п`ятдесят ) грн. з кожної в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя ОСОБА_1