Провадження № 1-кп/127/228/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003004 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше засудженого:

05.03.2020 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до одного року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 року о 02:56 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з особою, провадження відносно якої закрито, тримаючи кожен у руках пляшки з-під пива, вийшли з приміщення сауни «Люксор», що за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 17 та пішли в напрямку заводу «Термінал». Проходячи повз приватну територію заводу «Термінал» ОСОБА_5 та особа, провадження відносно якої закрито, помітили пункт стаціонарної охорони в приміщенні якого знаходився охоронець - ОСОБА_7 . ОСОБА_5 тримаючи у одній руці мобільний телефон, а у іншій пляшку з-під пива, під приводом жарту над ОСОБА_7 , розпочав знімати останнього на свій мобільний телефон. Також ОСОБА_5 , будучи невдоволеним тим, що ОСОБА_7 лежав в приміщенні пункту стаціонарної охорони, розпочав провокувати останнього на конфлікт. ОСОБА_7 взяв предмет схожий на биту, вийшов із приміщення пункту стаціонарної охорони і, махаючи даним предметом перед собою, намагався прогнати ОСОБА_5 за охоронювану територію.

ОСОБА_5 був невдоволений такими діями ОСОБА_7 та наблизився до останнього. В цей час, ОСОБА_7 , не маючи умислу на нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар предметом схожим на биту ОСОБА_5 в область голови.

На ґрунті раптово виниклого гніву та неприязних відносин до ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_5 наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки в ліву частину тулуба ОСОБА_7 . Після даних ударів ОСОБА_7 впав на спину, а ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, сів на ноги ОСОБА_7 і продовжив наносити удари кулаком правої руки останньому. Так, ОСОБА_5 наніс не менше десяти ударів в ліву частину тулуба і не менше п`яти ударів в голову ОСОБА_7 .

В цей час, особа, провадження відносно якої закрите, схопився руками за предмет, зовні схожий на биту, наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_7 , не більше трьох ударів ногою в область ніг, не більше трьох ударів правою рукою по рукам ОСОБА_7 , та допоміг встати на ноги ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 та особа, провадження відносно якої закрите, покинули охоронювану територію заводу «Термінал».

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 та особа, провадження відносно якої закрите, завдали потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Згідно висновків експерта № 1018/1030 від 05.09.2018 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1159 від 04.10.2018 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, а саме: сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням, забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, двобічні параорбітальні гематоми, субкон`юктивальний крововилив лівого ока, садна обличчя, закрита травма грудної клітки та живота - перелом 7,8,9,10 ребер ліворуч, забій нижньої частки лівої легені, травматичний розрив селезінки, надрив капсули печінки; садна верхніх та нижніх кінцівок. Травма живота викликала масивну крововтрату через внутрішньочеревну кровотечу та необхідність виконання операції, в ході якої видалено ушкоджену селезінку.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають терміну - 20.07.2018 р., за ступенем тяжкості належать:

закрита травма грудної клітки та живота - до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлась небезпечною для життя в момент спричинення і обумовила загрозливі для життя явища;

закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням, забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, двобічні параорбітальні гематоми, субкон`юктивальний крововилив зліва, садна обличчя - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я;

садна верхніх і нижніх кінцівок - до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, надав суду наступні показання. 20.07.2018 року він відпочивав зі своїм товаришем ОСОБА_8 у сауні неподалік заводу «Термінал». Вночі вони вийшли з сауни та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходили повз пункт охорони заводу. Вони вирішили пожартувати з охоронцем, розбудили його та пішли до іншого пункту охорони, де був потерпілий. Він також вирішив пожартувати і з цим охоронцем, розбудив його, при цьому знімав себе на телефон. Однак ОСОБА_7 жарту не зрозумів та вийшов до них з битою. Він в цей час уже відійшов. Побачивши потерпілого з битою, він зупинився. ОСОБА_7 підійшов, махнув битою, вибив телефон, а потім ударив його битою по голові, від чого він упав. Оскільки він вважав, що потерпілий скоїв відносно нього незаконні дії, то гукнув ОСОБА_8 викликати поліцію, а сам підійшов до ОСОБА_7 , з метою його затримання, та почав наносити останньому удари кулаком по голові, тулубу. Також він сідав на потерпілого, коли той лежав на землі, та наносив удари. Далі підійшов ОСОБА_8 , допоміг йому підвестися, та вони пішли, залишивши потерпілого та не дочекавшись приїзду поліції.

Він шкодує про скоєне та бажає швидшого одужання потерпілому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав суду наступні показання. 20.07.2018 року о третій годині ночі він перебував на робочому місці - автостоянці, на посту, де працював охоронцем. В нього піднявся тиск, тому він випив таблетку та приліг. В цей час він почув голоси надворі. Далі він почув стукіт у вікно. Він побачив у вікно двох чоловіків в стані алкогольного сп`яніння. Потім ОСОБА_5 запитував його, чому він спить на робочому місці, вимагав представитися йому. Оскільки ОСОБА_5 сильно стукав у вікно, то він вийшов на вулицю, взявши з собою дерев`яну палицю. Він прогнав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за межі території. Далі він повернувся та зачинився.

Він почув звук розбитого скла та побачив, що хлопці повертаються до нього з розбитими пляшками у руках. ОСОБА_5 підійшов до поста, знімав його на телефон та сильно стукав у вікно. Він вийшов до чоловіків, намагався прогнати їх. Однак ОСОБА_5 збив його з ніг та почав бити ногами по голові та тілу. ОСОБА_8 також наніс йому кілька ударів, але не сильно. ОСОБА_8 намагався зупинити ОСОБА_5 , говорив останньому зупинитися.

Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишили його та пішли. Він підвівся та пішов до поста. В цей час прийшов охоронець з іншого об`єкту, викликав швидку та поліцію.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 станом на момент скоєння злочину не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 178 від 11.09.2018 року, ОСОБА_5 не виявляє ознак алкоголізму, примусового лікування не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття, наявність в нього неповнолітньої дитини та статусу учасника бойових дій.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, у скоєному розкаявся, зробив для себе належні висновки, перед потерпілим вибачився, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, наслідком якого є тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого, наслідки яких він лікує до цього часу, суд вважає, що іспитовий строк має бути максимальний, який передбачений КК України.

Суд вважає, що речові докази, а саме диски, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження слід залишити там же, докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів слід знищити, крім телефону обвинуваченого, який необхідно повернути останньому.

Перед початком судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , який мотивований тим, що внаслідок вчинення злочину цивільним відповідачем йому було спричинено моральну шкоду на суму 200000 грн. моральної шкоди. Таку шкоду потерпілий вирахував з урахуванням характеру, обсягу і тривалості завданих йому фізичних і душевних страждань.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтримав свій цивільний позов повністю.
Представник потерпілого ОСОБА_6 просив суд задовольнити позов.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково на суму 100000 грн.

Захисник ОСОБА_4 просила суд задовольнити позов частково на суму 100000 грн.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпілий зазнав певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно нього злочину обвинуваченим та має право на відшкодування такої шкоди. Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим моральна шкода оцінена невірно. Оцінюючи моральну шкоду в значну суму 200000 грн., потерпілий не надав жодного доказу в підтвердження позовних вимог морального характеру. Тому, суд оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в 100000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_5 , оскільки між понесеними потерпілим моральними стражданнями та протизаконними діями обвинуваченого є прямий причинний зв`язок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2020 року шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

змиви речовини бурого кольору, зразки крові, медичний шприц, дерев`яний предмет ззовні схожий на биту, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області знищити;

два диски з відеозаписами з камер відео спостереження та звукозаписами, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон марки «Xiomi» модель Мі Мах 2016001 та полімерний чохол до телефону, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 сто тисяч гривень відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :