Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

30 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на виправдувальний вирок Маневицького районного суду Волинської області від 07 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000189 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 05 серпня 2015 року) про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить виправдувальний вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначити обом покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки зі штрафом 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.367 КК України та виправдано.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне виправдання обвинувачених.

Посилається на те, що відповідно до п.п.1, 4, 15-18, 20, 24 розділу ІІ Посадової інструкції, завданнями та обов`язками лісничого ОСОБА_5 є, в тому числі, відведення лісосік та відпуск лісу на пні; забезпечення додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які входили в бригаду з порубки лісу вказали, що декілька разів на ділянку, де проводилась рубка, приїздив ОСОБА_5 , який відповідно до показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 давав вказівку на порубку, тоді як ОСОБА_6 показував ділянку, яка має бути зрізана. Як показав свідок ОСОБА_16 , ОСОБА_6 особисто закопував стовпи (межові знаки) на відведених ділянках.

Впродовж здійснення рубки дерев, зокрема протягом липня-серпня 2015 року в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва в.о.лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» ОСОБА_5 , будучи матеріально - відповідальною особою, не здійснив контрольних перевірок правомірності рубок, не забезпечив правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, хоча в силу своїх посадових обов`язків повинен був і міг це перевірити.

Також вказує, що лісорубний квиток на 7,8,12 виділи був наданий на порубку майже через 5 місяців після вже фактично проведеної порубки лісу, а квартал № 8 взагалі не передбачався фондом рубки загального користування, як такий, що підлягає рубці в 2015 році. А тому, лісовий квиток фактично виписувався не як дозвіл на рубку деревини, а як засіб уникнення відповідальності вже зрубаної деревини.

Отже, ОСОБА_17 , який брав участь у відведенні виділу 4 кварталу 35, сам закопував межові стовпи в кварталі 12, хоча на них містився напис, що це виділ 4, надавав вказівку бригаді на порубку та в подальшому був присутній під час рубки дерев, а тому, у разі виникнення підозри, що стовпи перенесені, повинен був зупинити порубку та повідомити про даний факт керівництво, провести контрольний перевідвід, однак цього не зробив.

Окрім того, межі виділів не є дотичними та знаходяться на відстані один від одного, на місцевості чітко проставлені визири, наявні межові та квартальні стовпи, що зазначено в протоколі огляду місця події.

Вважає, що стороною обвинувачення доведено той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зобов`язані перевірити відповідність інформації, зазначеній в документах, в тому числі, в лісорубному квитку 4 від 17 лютого 2015 року, матеріалах відводу, фонду рубок головного користування на 2015 рік, перед початком здійснення рубки, мали реальну можливість це зробити, однак в силу неналежного виконання покладених на них обов`язків цього не виконали, у зв`язку з чим, вчинили кримінальне правопорушення.

Як зазначено у вироку суду, стороною обвинувачення, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у відповідності до наказу т.в.о. директора ДП «Поліське ЛГ» №99 від 10.06.2015 р., обов`язки лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» покладено на ОСОБА_5 , як на лісничого Куликовицького лісництва ДП «Поліське лісове господарство». У своїй діяльності ОСОБА_5 зобов`язаний керуватися посадовою інструкцією лісничого лісгоспу, затвердженою директором ДП`Поліське лісове господарство» ОСОБА_18 14.06.2011 р., із змістом якої ОСОБА_5 ознайомився під розписку.

ОСОБА_5 , будучи представником влади, виконуючи обов`язки лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство», являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в порушення вимог ч. 1 ст. 69, ч. 8 ст. 70 Лісового Кодексу України, пунктів 36-40 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, пунктами 2.4, 2.7, 3.1, 3.5, 4.11, 6.1 - 6.4 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21 січня 2013 року, пунктів 1, 5 розділу 1, пунктів 1, 4, 15 - 18, 20, 24 розділу II, пунктів 2,3 розділу "V" Посадової інструкції, в червні 2015 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Розничі Маневицького району Волинської області, не переконавшись у достовірності даних, зазначених в лісорубному квитку серії 02 ЛБК №474646 від 17 лютого 2015, місць розташування 4, 7, 8, 12 виділів 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське ЛГ", за відсутності дозволу - лісорубного квитка на спеціальне лісокористування в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва, дав вказівку майстру лісу цього ж лісництва та лісорубній бригаді розпочинати рубку дерев, яку останні виконали. Впродовж здійснення рубки дерев, зокрема протягом липня-серпня 2015 року в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва в.о. лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» ОСОБА_5 , будучи матеріально-відповідальною особою, не здійснив контрольних перевірок правомірності рубок, не забезпечив правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, хоча в силу своїх посадових обов`язків ОСОБА_5 повинен був і міг це перевірити, що, як наслідок, спричинило збитки ДП «Поліське лісове господарство» на загальну суму 2 319 614,63 грн. Згідно обвинувального акту, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх посадових обов`язків через несумлінне ставлення до них, без лісорубного квитка незаконно зрубано 762 дерева у 7, 8, 12 виділах 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське лісове господарство", у зв`язку з чим державним інтересам в особі державного підприємства «Поліське лісове господарство» завдано збитків на суму 2 319 614,63 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів.

ОСОБА_6 досудовим розслідуванням обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, за таких обставин.

На підставі п. 23 наказу директора ДП "Поліське ЛГ" № 24 від 14 червня 2011 року ОСОБА_6 призначено на посаду майстра лісу Розничівського лісництва зазначеного підприємства. Відповідно до паспорту обходу № 5 Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ» квартал 35 Розничівського лісництва загальною площею 81 га перебував у обході ОСОБА_6 , про що останній проставив свій підпис у паспорті обходу.

У своїй діяльності ОСОБА_6 зобов`язаний керуватися посадовою інструкцією майстра лісу, затвердженою директором ДП "Поліське ЛГ" ОСОБА_18 14 червня 2011 року, зі змістом якої ОСОБА_17 ознайомлений під розписку.

ОСОБА_6 , будучи представником влади, перебуваючи на посаді майстра лісу Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ», являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, усупереч вимогам ч. 1 ст. 69, ч. 8 ст. 70 Лісового Кодексу України, пунктів 36-40 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, пунктів 2.4, 2.7, 3.1, 3.5, 4.11, 6.1 - 6.4 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21 січня 2013 року, пунктів 1, 2, 4 розділу 1, пунктів 6, 8, 14, 15, 17 розділу II, пунктів 2, 3 розділу "V" Посадової інструкції, у липні 2015 року на території Маневицького району, точного місця не встановлено, отримав вказівку від ОСОБА_5 провести порубку лісу у виділі 4 кварталу 35 Розничівського лісництва вказаного підприємства, не встановивши на місцевості точне місцезнаходження цього виділу, не перевіривши переважаючий породний склад дерев, не звіривши площу та межі ділянки із площею, зазначеною в лісорубному квитку серії 02 ЛБК № 474646 від 17 лютого 2015 року, місцем розташування 4-го, 7-го, 8-го та 12-го виділів 35-го кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське ЛГ", за відсутності дозволу - лісорубного квитка на спеціальне лісокористування у 7-му, 8-му та 12-му виділах 35-го кварталу даного лісництва, дав вказівку штатній лісорубній бригаді розпочинати рубку дерев, яку останні виконали. Впродовж здійснення рубки дерев, зокрема, протягом липня-серпня 2015 року в 7-му, 8-му та 12-му виділах 35-го кварталу даного лісництва, майстер лісу ОСОБА_6 , будучи матеріально-відповідальною особою, не здійснив контрольних перевірок правомірності рубок, не забезпечив правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, хоча в силу своїх посадових обов`язків повинен був і міг це перевірити, що, як наслідок, спричинило збитки ДП «Поліське ЛГ» на загальну суму 2 319 614, 63 грн. Таким чином, унаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_6 через несумлінне ставлення до них, без лісорубного квитка незаконно зрубано 762 дерева у 7-му, 8-му та 12-му виділах 35-го кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське ЛГ", у зв`язку з чим державним інтересам в особі ДП «Поліське ЛГ» завдано збитків на суму 2 319 614, 63 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав і просив ухвалити обвинувальний вирок, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які подану апеляційну скаргу заперечили і просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши її доводи та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України, ст.373 КПК України, п.23 постанови Пленуму ВСУ України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами законодавства і постановлення вироку», випливає, що кожна людина має право на справедливий розгляд справи, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.

На думку колегії суддів, визнаючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд правильно застосував вищезазначені норми та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність їх вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , місцевий суд належним чином дослідив всі докази, надані стороною обвинувачення. Клопотання учасників судового провадження, в тому числі прокурора, були розглянуті, обвинувачені та свідки допитані, документи та інші докази досліджені згідно з положеннями кримінального процесуального закону.

Щодо клопотання прокурора про повторний допит свідків у даному провадженні, то колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, зважаючи на вимоги зазначеної вище статті КПК України, не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про повторний допит свідків, оскільки зазначене клопотання не містить посилання, що вказані докази досліджені судом першої інстанції не повно або з порушенням, а все зводиться до повноти, всебічності та об`єктивності дослідження обставин справи, що не узгоджується з вимогами положень КПК України, якими врегульовано порядок перегляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, за клопотанням прокурора було проведено частково судове слідство та досліджено ряд доказів. Зокрема, були досліджені:

- протокол огляду речей і документів від 21 серпня 2015 року, з якого вбачається, що слідчим було оглянуто: копію плану проведення санітарно-оздоровчих заходів до ДП «Поліське ЛГ» на 2015 рік; копію плану проведення санітарно-оздоровчих заходів до ДП «Поліське ЛГ» на 2014 рік; копію фонду рубок головного користування станом на 01.01.2015 по ДП «Поліське ЛГ» Розничівського лісництва; книгу обліку лісорубних квитків по ДП «Поліське ЛГ»; копія фонду рубок головного користування станом на 01.01.2015 по ДП «Поліське ЛГ» Розничівського лісництва; копія фонду рубок головного користування станом на 01.01.2015 по ДП «Поліське ЛГ» Розничівського лісництва; оригінал лісорубного квитка серії 02 ЛБК №474646 від 17.02.2015.

-наказ №12 начальника ДП «Поліське ЛГ» від 20.01.2014 року, яким створено спеціалізовану бригаду з відводу і таксації лісосік. Керівником бригади призначено інженера лісового господарства ОСОБА_19 . В склад бригади включено; помічника лісничого Куклинського лісництва ОСОБА_20 , помічника лісничого Розничівського лісництва ОСОБА_16 , помічника Куклинського лісництва ОСОБА_21 , помічника Чорторийського лісництва ОСОБА_22 (т.1; а.с.34).

-акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.08.2015, проведеної Державною екологічною інспекцією у Волинській області, яким встановлено, що в кварталі 35 виділі 12,7,8, на площі 1,8 га. Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ» в липні - серпні 2015 року, здійснено суцільну незаконну порубку 762 дерев різних порід, без будь-якого дозволу на зрізання даних дерев, тобто відсутній лісорубний квиток на зрізання дерев на даній ділянці. По всьому периметру лісосіка обмежована візирами (зарубки на деревах, лінії білою фарбою). Візир створений близько півроку тому. На кутах поворотів даної лісової ділянки встановлені лісогосподарські стовпи, з наступним підписом на щоці 35-4 СР-2015. Матеріали виділення і відводу даної ділянки в рубку - відсутні.

- розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням 762 дерев різних порід в кварталі 35 виділах 12,7,8 Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ», зробленого головним спеціалістом - державним інспектором відділу екологічного контролю ПФЗ рослинного та тваринного світу Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_23 - шкода становить 2 319 607,48 гривень.

- методичні вказівки з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.01.2013 року №9, а саме досліджені: - п.2.3 - виділення лісових ділянок для заготівлі деревини під час проведення рубок головного користування, здійснюють підрозділи з відведення і таксації лісосік, склад яких затверджують державні лісогосподарські підприємства за погодженням з Рескомлісом АР Крим, обласними управліннями лісового та мисливського господарства; п.2.6 - якщо в процесі відведення лісосік встановлено, що деревостани не можуть бути відведені в рубку через виявлені розбіжності з даними лісовпорядкування (невірне визначення віку, переважачої породи, повноти тощо) складається акт про виявлені розбіжності у матеріалах лісовпорядкування, який направляється органам Держлісагенства для затвердження; п.2.7 - відведення лісосік проводиться для рубок головного користування - за один рік до початку року рубки; п. 3.1 - роботи з відмежування лісосік включають встановлення лісогосподарських стовпів та пікетних кілків; п.3.5 - в куті лісосіки від якого здійснюється прив`язка, встановлюється лісогосподарський знак (стовп) розмір форма, а також надпис на якому, повинні відповідати ДСТУ 3534-97; п. 6.1 - після проведення робіт з відведення і таксації лісосік, проводиться попередня передача лісосік для заготівлі деревини; п.6.2 - державні лісогосподарські підприємства в рік, що передує року початку рубки, але не пізніше 1 жовтня пред`являють лісозаготівельникам відведені лісосіки з документами матеріально-грошової оцінки для попередньої передачі; п. 6.3 - дозвіл на проведення рубки оформляється лісорубним квитком.

- акт прийому передачі Розничівського лісництва станом на 17.06.2015 року, згідно якого - до початку проведення інвентаризації всі документи щодо розходу та приходу на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію і всі товарно-матеріальні цінності, які поступили на відповідальність працівників підприємства оприходуванні, а вибулі - списані в розхід. Здав помічник лісничого ОСОБА_16 , прийняв - лісничий ОСОБА_5

- повідомлення ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016 року, згідно якого - відповідно до лісорубного квитка серія 02 ЛКБ № 474696 від 23.12.2015 року, про надання дозволу на проведення суцільно лісосічної рубки в кв.35, вид.12, Розничівського лісництва, загальною кубомасою 518 м.3 до бюджету оплачено лісового доходу в сумі 8 885, 67 грн.

- повідомлення ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016,згідно якого відповідно до лісорубного квитка серія 02 ЛКБ № 474646 від 17.02.2015 року, про надання дозволу на проведення суцільно лісосічної рубки в кв.35, вид.4, Розничівського лісництва, загальною кубомасою 197 м.3 до бюджету оплачено лісового доходу в сумі 1739 грн.

- повідомлення ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016 року, що лісопродукція зрізана в кварталі 35 виділах 7,8,12 Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ» становить 488 м3 була облікована за бухгалтерським обліком на суму 212 938,55 гривень.

- Інструкція про порядок проведення ревізії лісових обходів (майстерських дільниць), затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України 08.02.2010 року №23, згідно якої - планові ревізії проводяться двічі на рік, восени до встановлення стійкого снігового покриву (до 1-го грудня поточного року) та весною після сходу стійкого снігового покриву (до 1-го травня поточного року). Вказані ревізії проводяться помічниками лісничих, лісничими, інженерами з охорони та захисту лісу, іншими посадовими особами державної лісової охорони підприємств у присутності матеріально-відповідальних осіб лісового обходу (майстерської дільниці) що перевіряється. При проведенні ревізії перевіряється, зокрема: стан роботи щодо попередження незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників та інших порушень лісового законодавства; якість проведення лісоохоронних, лісовідновлювальних та інших лісогосподарських заходів; стан натурного оформлення території лісового фонду, збереженість стовпів квартальних, межових, візирних, інших лісовпорядних і лісогосподарських знаків, шлагбаумів та інших споруд. Контрольні ревізії здійснюються в місячний термін після завершення планових ревізій, з охопленням не менше одної третини обходів (майстерських дільниць). Поточні ревізії здійснюються на підставі розпоряджень лісничого в процесі повсякденної роботи. Позапланові ревізії здійснюються під час передачі лісового обходу, майстерської дільниці, лісництва у зв`язку з відпусткою, звільненням, переміщенням, тривалою хворобою, відстороненням від виконання службових обов`язків матеріально-відповідальних осіб - майстрів лісу (старших майстрів лісу) лісничих, або при поверненні їх на роботу після тимчасової відсутності. Позапланові ревізії проводяться комісією під керівництвом головного лісничого, лісничого, або його помічника за участю бухгалтера лісництва та у присутності матеріально - відповідальної особи даної дільниці і осіб, що здають та приймають лісовий обхід (майстерську дільницю).

- довідка ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016 року, згідно якої в кварталі 35 виділах 7,8,12 площею 1,8 га. Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ» у 2015 році було проведено рубку головного користування. Вся лісопродукція заготовлена на даній ділянці в кількості 488, 876 м.3, була реалізована державним підприємством «Поліське ЛГ» на суму 212 938,55 гривень, що свідчать дані з матеріалів бухгалтерського обліку та перевірки екологічної інспекції. На дану ділянку Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства було видано лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 474696 від 23 грудня 2015 року. Даний лісорубний квиток виданий відповідно «Порядку видачі спеціалізованих дозволів на використання лісових ресурсів» (Згідно «Фонду рубок головного користування» на 2015 рік, виділи 12 та 7 кварталу 35 Розничівського лісництва входять в план проведення рубок головного користування на 2015 рік, а виділ 8 кварталу 35 віднесений до рубки згідно «Правил рубок головного користування» пункт 2.7 абзац 8.9). Відповідно до лісорубного квитка державним підприємством «Поліське ЛГ» було сплачено лісовий дохід у формі попенної плати в розмірі 8 885,67 гривень.

- лист Державного комітету лісового господарства України від 29.03.2004 № 02-13/3742, яким встановлено, що дерева, які були відведені в рубку відповідно до діючих правил та норм і в подальшому зрубані лісокористувачем - не є незаконно зрубаними.

Згідно з висновку судово - економічної експертизи №8337 від 04.12.2015 року - розмір шкоди заподіяної незаконним вирубуванням 762 дерев різних порід по Розничівському лісництву ДП «Поліське ЛГ» підтверджується на суму 2 319 614,63 гривень.

Проте, колегія суддів вищезазначений висновок ставить під сумнів, оскільки він не містить всіх вихідних даних та в ньому не враховано те, що зрубана деревина була реалізована за що отримано прибуток, а не збитки, що підтверджується довідкою ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016 року та показаннями свідка ОСОБА_24 , яка працює головним бухгалтером цього підприємства.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.12.2015 - в виділах 7,8,12 кварталу 35 наявне остовблення ділянки з нанесеними підписами 35-4, а в виділі 4 на стовбурах дерев є візири нанесені фарбою.

На думку колегії суддів, даний доказ повністю підтверджує показання обвинувачених про те, що ділянку для рубки лісу було помилково виділено у виділах 7,8,12 кварталу 35.

Дослідивши за клопотанням прокурора зазначені вище докази, останній не зміг пояснити суду, в тому числі і в судових дебатах, як вони впливають на кваліфікацію дій обвинувачених, а саме на службову недбалість та на спричинення тяжких наслідків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України недоведена.

Так, колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 в зв`язку з відсутністю лісничого Розничівського лісництва, був призначений керівництвом виконувати обов`язки лісничого даного лісництва. Згідно акту прийому-передачі станом на 17.06.2015 року йому були передані тільки матеріальні цінності згідно інвентаризаційних описів, що знаходилися в Розничівському лісництві (сокири, бензопили, лопати та ін.). Матеріалів, які підтверджують передачу ОСОБА_5 ввіреної ділянки лісового масиву апеляційному суду стороною обвинувачення не надано. Як убачається з технічного запису судового засідання, свідок ОСОБА_16 , який займав дану посаду до ОСОБА_5 в своїх показах не вказує на передачу останньому лісового масиву і пояснює, що акт підписувався в адміністративному приміщенні без виходу на ввірену лісову територію. Відповідно до «Інструкції про порядок проведення ревізій лісових обходів», при проведенні передачі лісництва проводиться позапланова ревізія комісією, до складу якої обов`язково включається головний лісничий та головний бухгалтер підприємства, на підставі якої складається, акт ревізії установленої форми у двох примірниках. При проведенні ревізії перевіряється стан роботи, щодо попередження незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників та інших порушень лісового законодавства; стан натурального оформлення лісового фонду, збереженість стовпів квартальних, межових, візирних, інших лісовпорядних і лісогосподарських знаків, шлагбаумів та інших споруд. (п.2.4). Даний факт свідчить про те, що передачі ввіреної ділянки лісового масиву (в тому числі кварталу 35) не було. З наказом про передачу лісництва обвинувачений особисто не був ознайомлений, про що свідчить відсутність підписів.

Згідно з методичними вказівками з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.01.2013 року №9; - п.2.3 виділення лісових ділянок для заготівлі деревини під час проведення рубок головного користування, здійснюють підрозділи з відведення і таксації лісосік, склад яких затверджують державні лісогосподарські підприємства за погодженням з Рескомлісом АР Крим, обласними управліннями лісового та мисливського господарства. Згідно вказаних вимог лісового законодавства, в ДП «Поліське ЛГ» була створена спеціалізована бригада по відводу ділянок вирубки головного користування, яка здійснювала відведення виділу 4 кварталу 35. В цю бригаду не був включений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При відведенні даного виділу спеціалізованою бригадою під керівництвом ОСОБА_19 весною 2014 року, точної дати судом не встановлено, було допущено помилку і замість виділу 4, виділено виділи 7,8,12 кварталу 35, які були позначені нумерацією виділу 4. Даний факт підтверджується відсутністю зарубів на деревах, діляночних стовпів, протесаних вирізів в виділі 4, що в свою чергу підтверджується показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 . Свідок ОСОБА_27 вказує, що на час виявлення порушення, межі виділу 4, були позначені засіками на деревах. По кольору деревини на засіках він встановив, що засіки були недавні, тобто вони не могли бути зроблені в 2014 році. Стовпи на межах виділу були відсутні. Вказане підтверджується протоколом огляду місця події від 11.12.2015 року. Згідно даного протоколу огляду місця події від 11.12.2015 р. - в виділах 7,8,12 кварталу 35 наявне остовплення ділянки з нанесеними підписами 35-4, що свідчить про те, що було допущено помилку при відведенні ділянки.

На підставі цього, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який проаналізувавши показання свідка ОСОБА_19 про те, що останній не приймав участі у відведенні виділу 4 кварталу 35, дійшов висновку, що його показання спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_28 . Крім того ОСОБА_19 згідно з наказом № 12 начальника ДП «Поліське ЛГ» від 20.01.2014 призначений керівником спеціалізованої бригади з відводу і таксації лісосік і тому повинен був особисто відводити дану ділянку для рубки. Так, саме спеціалізованою бригадою з відводу і таксації лісосік під керівництвом ОСОБА_19 весною 2014 року, точної дати судом не встановлено, було помилково відведено виділи 7,8,12 кварталу 35, замість виділу 4 та грубо порушено вимоги методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.01.2013 року №9.

Доказами того, що іншими посадовими особами ДП «Поліське ЛГ», а не ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було допущено ряд помилок, є невідповідність в матеріалах дати на первинних матеріалах «нібито» відводу виділу 4, кварталу 35, оскільки така дата є пізнішою за дату Акту передачі лісосічного фонду. Акт передачі лісосічного фонду на 2015 рік, яким передавалась вказана ділянка, датований 10.09.2014, а матеріали відводу зазначеної ділянки датовані 22.11.2014, тобто майже через два місяці.

Зокрема, невідповідність в матеріалах дати на первинних матеріалах «нібито» відводу виділу 4, кварталу 35, оскільки така дата є пізнішою за дату Акту передачі лісосічного фонду, не заперечувалася прокурором.

Разом з тим, жодних доказів щодо законності цих документів, або ж перевірки їх законності, прокурором не надано.

До того ж, колегія суддів вважає, що суд правильно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_27 про те, що під час проведення перевірки за наслідками рубки, у виділі 4 кварталу 35, межі виділу були позначені засіками на деревах, які згідно кольору деревини були недавні, що підтверджує факт того, що невстановлена особа намагалась дезорієнтувати орган досудового розслідування намагаючись інсценувати процес виділення в рубку саме 4 виділу кварталу 35.

Згідно з посадовою інструкцією лісничого від 14.06.2011 року, з якою ознайомлений ОСОБА_5 - лісничий забезпечує додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу, проводить огляд місць рубань, про те до його обов`язків не входить перевірка правильності дій спеціалізованої бригади з відводу і таксації лісосік. Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи впевненим, що спеціалізованою бригадою з відводу і таксації лісосік правильно визначено межі виділу 4 кварталу 35, надав вказівку на вирубку цієї ділянки.

Згідно з посадовою інструкцією майстра лісу від 14.06.2011 року, з якою ознайомлений ОСОБА_6 - майстер лісу бере участь у відведенні і таксації лісосік, оглядає місця рубки та заготівлі лісоматеріалів, про те згідно його повноважень, він не може керувати діями спеціалізованої бригади з відводу і таксації лісосік. Судом встановлено, що ОСОБА_6 був частково присутнім при відводі виділу 4 кварталу 35, який відбувався весною 2014 року. Даний відвід проводився спеціалізованою бригадою з відводу і таксації лісосік в складі; керівника бригади - головного інженера ДП «Поліське ЛГ» ОСОБА_19 , помічника лісничого Розничівського лісництва ОСОБА_16 , працівника на той час ДП «Поліське ЛГ» ОСОБА_28 . Під час відводу бригада користувалась спеціальним пристроєм «бусоль», планами схемами та портативними комп`ютерами. Підстав ставити під сумнів дії спеціалізованої бригади в обвинуваченого ОСОБА_6 не було, так як посадові особи, що здійснювали відвід були наділені такими повноваженнями, володіли спеціальними знаннями, при відведенні користувались спеціальними засобами орієнтуючись на відповідну документацію та спеціальні комп`ютерні програми. Він як майстер лісу виконував лише вказівки керівника вказаної бригади ОСОБА_19 , які полягали в позначенні дерев фарбуючим матеріалом, а в подальшому у встановленні межових стовпів на ділянці вказаної ОСОБА_19 та ОСОБА_16 .

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховано, що виділи 4,7,8,12 кварталу 35 знаходяться близько один від одного, з однаковим породним складом дерев, з непомітною розбіжністю на місцевості у площі, а також те, що на картах лісовпорядкування відсутні всі лісові дороги, що підтверджує свідок ОСОБА_27 , також враховано, що квартал 35, який входив до обходу закріпленого за ОСОБА_6 має значну площу - 81 га, тому суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 добросовісно помилялись в відповідності місцевості, тому чи іншому виділу, покладаючись на правильність дій спеціалізованої бригади з відводу і таксації лісосік. Їх помилка була похідною від першочергової помилки спеціалізованої бригади з відводу і таксації лісосік, що в значній мірі зменшує ступінь суспільної небезпеки в їх діях, тому суд допускає в їх діях склад іншого правопорушення відмінного від кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України, але давати оцінку цьому факту суд не наділений повноваженнями, так як це питання виходить за межі судового розгляду.

Також, місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення правильно взято до уваги, що згідно з пунктами 36-40 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 - підрозділи з відведення і таксації лісосік передають у двотижневий строк виділені лісові ділянки (лісосіки) та документи щодо їх матеріально-грошової оцінки власникам лісів або постійним лісокористувачам. Власники лісів або постійні лісокористувачі проводять огляд виділених лісосік, за результатами якого складається акт прийняття-передачі лісосік. В даному випадку акт прийняття-передачі лісосіки виділу 4 кварталу 35 - відсутній, що позбавило можливості у разі виявлення розбіжностей між даними матеріалів виділення лісосіки і даними матеріалів за результатами огляду цієї лісосіки провести її контрольну перевірку. Ні обвинувачений ОСОБА_5 , ні обвинувачений ОСОБА_6 , в даній ситуації не були наділені службовим обов`язком складати акт прийняття-передачі вказаної лісосіки.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що 17 лютого 2015 року був виписаний лісорубний квиток на виділ 4, кварталу 35, після виписки якого згідно пункту 6.15 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місця заготівлі деревини в лісах державного агентства лісових ресурсів України - встановлено, що з дня видачі лісорубного квитка претензії службових осіб, які проводять лісозаготівлі, про незгоду з матеріально-грошовою оцінкою лісосік не приймаються. Отже підстав проводити додаткову перевірку даної ділянки на червень - липень 2015 р. не було і обвинувачений ОСОБА_5 як в.о. лісничого та обвинувачений ОСОБА_6 , як майстер лісу - не зобов`язані згідно посадових інструкцій обов`язково її проводити.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обвинуваченими даний лісорубний квиток не виписувався, чим спростовуються доводи прокурора про те, що лісорубний квиток був виписаний з метою прикриття незаконної порубки лісу.

Також судом враховано, що на дану ділянку, виділи 7,8,12 кварталу 35, був виписаний лісорубний квиток і була сплачена нарахована сума лісового доходу в повній мірі, вся заготовлена лісова продукція реалізована підприємством, за що було отримано прибуток, а не збитки, що підтверджується довідкою ДП «Поліське ЛГ» від 24.06.2016 року, показаннями свідка ОСОБА_24 , яка являється головним бухгалтером цього підприємства. Про те що частина даної ділянки, а саме виділи 7, 12, призначена в рубку головного користування на 2016 рік свідчать і матеріали базового лісовпорядкування, та відомості запроектованих заходів на 2016 рік матеріалів безперервного лісовпорядкування, які були складенні ще задовго до рубки виділів 7, 12 кварталу 35. Частина виділу 8 кварталу 35 взята в рубку на підставі абзацу 8 п.2.7 правил рубок головного користування де вказано, що ділянка пристигаючих деревостанів площею до 0,5 га., що віднесенні до експлуатації лісів і розташовані серед стиглих деревостанів або суміжні з ними, можуть включатися до лісосіки і призначатися до рубки. Площа 8 виділу 35 кварталу взятого в рубку не перевищує 0,5 га. З показів свідків судом встановлено, що ділянка виділу 8, нічим не відрізнялася від виділу 12 кварталу 35 тобто була однорідною, згідно матеріалів лісовпорядкування виділ 8 кварталу 35 є пристигаючим.

Згідно з пунктом 5 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», допускається оформлення лісорубного квитка протягом місяця від початку рубки, при чому оформлений лісорубний квиток на дану ділянку є в наявності.

Таким чином, аналізуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку, що діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заподіяно шкоди охоронюваним законом інтересам держави в особі ДП «Поліське ЛГ», що виразилась в тяжких наслідках, що виключає кваліфікацію їх дій за ч.2 ст. 367 КК України, оскільки для такої кваліфікації необхідна наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді тяжкої шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державними чи громадянським інтересом, або інтересом окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Як встановлено судом першої інстанції з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помилялись у своїх діях в результаті прямого дійсного зв`язку з грубою помилкою інших посадових осіб, а тому їх дії суд вірно оцінив, як такі, що не підпадають під ознаку неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в розумінні ознак злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

А тому, дослідивши всі докази у кримінальному провадженні та інші матеріали надані суду під час судового розгляду, сукупно аналізуючи їх, колегія суддів приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст.367 КК України, як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави - не знайшло свого підтвердження і тому правильно визнано судом першої інстанції недоведеним.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено додаткових обставин, які б дали підстави вважати висновок суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України помилковим.

Доводи апелянта про неврахування судом роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 "Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля" та посилання на те, що є незаконною порубкою дерев і чагарників, не узгоджуються з вимогами ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акта обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України, не висувалось.

Посилання прокурора на не вирішення судом питання щодо речових доказів, як на підставу скасування виправдувального вироку, на думку колегії суддів апеляційного суду, не може слугувати беззаперечною підставою для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки дане питання може бути вирішене місцевим судом в порядку, передбаченому ст.ст.537, 539 КПК України.

Статтею ст.62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

З урахуванням вищенаведених мотивів, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного виправдувального вироку, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді і вичерпані можливості їх отримання.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції колегія суддів вважає ухваленим у відповідності до вимог ст.370 КПК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, шляхом постановлення обвинувального вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 07 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000189 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 05 серпня 2015 року) про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3