ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/72/21 (1-кс/644/36/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/183/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 січня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №00023 від 06.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 січня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №00023 від 06.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Згідно ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) до 07.03.2021.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що доказів на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України стороною обвинувачення не надано і підхід до обґрунтування ризиків стороною обвинувачення обрано абсолютно формальний. Крім того посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру та зазначає, що ОСОБА_7 не визнав себе винним за ч.3 ст. 187 КК України, оскільки це кримінальне правопорушення не скоював. Доказів того, що саме він скоїв злочин відсутні.
В судове засідання апеляційного суду прокурор будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явився.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №00023 від 06.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
07.01.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
08.01.2021 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
08.01.2021 слідчий ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевськогорайонного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним із проникненням у житло, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, слідчий вважав, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання. Враховуючи тяжкість покарання за скоєний ОСОБА_7 злочин та особу підозрюваного, вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 січня 2021 року задоволено вказане клопотання слідчого.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції враховано відомості про особу підозрюваного, який не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі тяжких, останній раз вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харківа від 14.11.2017 за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, , ч.1 чт. 70 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі, 11.11.2020 звільнився по відбуттю покарання. Також враховано переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні. Крім того враховано, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, та доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі тяжких, скоїв особливо тяжкий злочин проти життя на здоров`я особи. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою йому підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав особи, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав особи, право особи на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у злочині, вчиненому проти життя та здоров`я особи, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора та підозрюваного, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав особи («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальноїсправи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Також колегія суддів вважає слушними висновки суду про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. І ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою без визначення застави, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Суб`єктивні доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. Питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду при судовому розгляді по суті. Суд на цій стадії процесу, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Колегія суддів не може погодитись з доводами захисника підозрюваного щодо непричетності ОСОБА_7 до дій, які вбачаються зі змісту оголошеної йому підозри, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах провадження, а також відомості, що досліджувались під час апеляційного розгляду вочевидь спростовують такі твердження.
Під час апеляційного розгляду прокурор повідомив про те, що стосовно рішення слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2021, в порядку ст. 206 КПК України, з приводу проведення дослідження фактів, викладених підозрюваним щодо застосування до нього насильства під час затримання, відомості внесено в ЄРДР, обрано кваліфікацію за ч.2 ст. 365 КК України. Полтавське ДБР здійснює розслідування кримінального правопорушення, а процесуальне керівництво здійснює Харківська обласна прокуратура.
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 січня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді