Справа № 589/1784/19
Провадження № 1-кп/589/241/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000435 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.12.2017р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки з іспитовим строком на 2 роки,

- 23.04.2020р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років,

- 20.10.2020р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019р. близько 15:37 год ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення на автомобілі «Opel Astra», р.н. НОМЕР_1 , приїхав до Шосткинського садівничого товариства «Будівельник 2» та, діючи з двома невстановленими особами, які не були обізнані про скоєння злочину, так як ОСОБА_4 попросив допомогти йому перевезти своє майно та запевнив в законності своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу з садової ділянки № НОМЕР_2 вказаного товариства здійснював завантаження до вказаного автомобілю сталевої емальованої ванни білого кольору розміром 1,5 метра, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 16.04.2019р. - 367 грн. В цей момент його дії були виявлені іншою особою, яка звернулась до нього, однак, незважаючи на це, ОСОБА_4 продовжив завантаження ванни. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 , діючи повторно, відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненому злочині. Так, він пояснив, що навесні 2019 року він придбав у магазині 1 літр горілки, яку розпив разом з двома чоловіками, з якими щойно познайомився. Після, разом з ними на своєму автомобілі «Opel Astra» він поїхав до садового товариства, де вкрав металеву ванну. При цьому своїм новим знайомим, що були з ним, ОСОБА_4 пояснив, що це його річ, яку необхідно перевезти. В той час як вони завантажували ванну до автомобіля, їх побачила сусідка власника ванни, яка запитала, що вони тут роблять. Однак ОСОБА_4 , не реагуючи на зауваження сусідки, продовжив завантажувати ванну. Ванну він відвіз на власну садову ділянку, а потім здав як металобрухт. Згодом він її викупив та відвіз назад потерпілій.

Обвинувачений не оспорював вартості викраденого майна, не заперечував вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства. Обвинувачений критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, разом з тим звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, вказала, що претензій до обвинуваченого матеріального або морального характеру не має.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора, за згодою обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, є особою молодого віку, має професійно-технічну освіту, до ув`язнення не працював, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та фактичного мешкання скарг на нього не надходило.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування та усунув заподіяну шкоду, повернувши ванну, що підтверджено стороною обвинувачення та потерпілою (в її заяві).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини кримінального правопорушення та його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання, наближене до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Остаточно призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує таке.

Відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено вироком Центрального районного суду міста Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку від 20 жовтня 2020 року, приймаючи до уваги кількість злочинів, що входять до сукупності, мотиви їх вчинення, відсутність тяжких наслідків, суд вважає необхідним шляхом поглинання покарання призначеного за цей злочин, покаранням, призначеним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2020 року, визначити підсудному за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2020 року.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати на підставі ст. 174 ч. 4 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2020 року.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи № 19/119/11-1/807е в розмірі 471 грн 03 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.04.2019р. у справі № 589/1392/19 (провадження № 1-кс/589/832/20).

Речовий доказ сталеву емальовану ванну - залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1