Справа № 562/321/21
В И Р О К
05.02.2021 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
02 грудня 2020 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом злому петлі навісного замка з вхідних дверей незаконно проник до приміщення господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металевий плуг, три металеві борони та стельвагу, загальною вартістю 2116 (Дві тисячі сто шістнадцять) грн. 66 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
31 грудня 2020 року в приміщенні Здолбунівської місцевої прокуратури (м.Здолбунів Рівненської області, вул.Княгині Ольги, 36) прокурор Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим про визнання винуватості згідно положень ч.4 ст.469 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (Три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що спроможний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просить провести підготовче судове засідання без її участі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості, наслідки її укладення та затвердження відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні, заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.
Усвідомивши вказані обставини, обвинувачений в судовому засіданні наполягає на істинності своєї позиції у визнанні винуватості та запевнив суд, що укладення угоди є добровільним.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачеий характеризується посередньо. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Частиною 4 ст.469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність закону, суд переконався, що умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладання угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.
На підставі наведеного, враховуючи, що потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по справі: три металеві борони, металевий плуг та стельвага підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_6 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду в даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1961 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.124, 369-371, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним по ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (Три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (Один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави 1961 (Одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп. витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі: три металеві борони, металевий плуг та стельвагу повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (Тридцяти) днів з дня його проголошення.

С у д д я