Справа № 201/4978/15-к
Провадження № 1-кс/201/3126/2015
У Х В А Л А
2 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська щодо не внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 23.03.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2015р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська щодо не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 23.03.2015р. про вчинені начальником СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , слідчим СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 382 КК України.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти вимог скарги заперечував, зазначивши, що заява ОСОБА_3 розглядається в порядку звернення громадян, оскільки не містить відомостей про кримінальні правопорушення за ознаками ст.ст. 367, 382 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2015р. скасована постанова про закриття провадження та відновлено досудове розслідування ще до звернення із даною скаргою. Наразі здійснюється досудове слідство. Додав, що у зв`язку із тим, що заявник звертається із чисельною кількістю скарг, провадження передається до різних органів, що затягує слідство, зокрема, зараз провадження знаходиться у Прокуратурі м. Дніпропетровська у зв`язку із розглядом його скарги. Зазначив, що обставини щодо затягування слідства можуть бути оскаржені заявником у порядку ст. 303 КПК України, але не є підставою внесення до ЄРДР відомостей про злочин. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши в судовому засіданні заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

23.03.2015р. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська із заявою про злочин, в якій вказав, що за його заявами порушені кримінальні провадження № 0000141 та № 0004194 за ознаками ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України. В даному провадженні поданням від 27.05.2013р. прокурора Жовтневого району відсторонено слідчого ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування у зв`язку із неналежним його проведенням.

Начальнику СВ Жовтневого РВ ОСОБА_5 неодноразово надавалися вказівки щодо здійснення контролю розслідування (07.08.2013р. та10.12.2013р.). 09.04.2014р. у провадженні призначено іншого слідчого ОСОБА_8 , який 14.04.2014р. непрофесійно склав повідомлення про підозру, що призвело до його неузгодження процесуальним керівником. Поданням від 25.04.2014 р. прокурора Дніпропетровської області вимагалося усунення порушень вимог КПК України слідчим та начальником СУ ОСОБА_5 25.12.2015р. призначено іншого слідчого - ОСОБА_6 , який також не здійснював слідчих дій та 26.12.2014р. виніс постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою судді слідчого. Заявник неодноразово звертався до начальника СУ ОСОБА_5 з повідомленнями про те, що слідство майже 20 місяців не здійснюється, ухвала слідчого судді про скасування постанови про закриття провадження не виконується. Вважає, що має місце бездіяльність слідчого органу, яка полягає у нездійсненні слідства, не виконанні ухвали суду, що є злочинами, передбаченими ст.ст. 367, 382 КК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Аналізуючи доводи скаржника, якими останній обґрунтовує наявність факту скоєння злочину, в контексті з вимогами кримінального процесуального кодексу, приходжу до наступних висновків.

Статтею 214 КПК України встановлено можливість звернення осіб до правоохоронних органів з заявами про вчинені злочини. Також нормою зазначеної статті визначено обов`язковість внесення заяв та повідомлень саме про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. Надаючи оцінку заяві ОСОБА_3 , яку він розцінює, як заяву про вчинений злочин, вважаю, що в ній відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, які б могли слугувати внесенню до ЄРДР, оскільки процесуальні дії, рішення слідчого при здійсненні ним кримінального провадження самі по собі не можуть свідчити про вчинення злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рід рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Заявник в судовому засіданні відзначив, що він неодноразово звертався зі скаргами на дії слідчого до слідчого управління, але до суду не звертався.

Фактично ж в заві ОСОБА_3 викладає хронологію подій у кримінальному провадженні, призначення та усунення слідчих, прийняття процесуальних документів слідчим, яка на його думку затягує слідство, з чого, за його уявою, можна зробити висновок про досягнення слідчим та керівником СВ злочинної мети невиконання рішення суду та службова недбалість, яку можна розцінити як кримінальне правопорушення. Тобто, доводи захисника зводяться до припущення щодо скоєння слідчим та начальником СУ злочинів, але в заяві не наводяться конкретні обставини вчинення злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відсутність факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вважаю вимоги заявника не обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська щодо не внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення про вчинені начальником СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , слідчим СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 382 КК України за його заявою від 23.03.2015р відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1