Справа № 635/6442/20
Провадження № 1-в/635/64/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Київського районного суду міста Харкова від 07 березня 2001 року за ч. 3 ст. 81, ст.44 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20 травня 2002 року за відбуттям строку покарання; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23 березня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2004 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14 грудня 2006 року умовно-достроково на 1 рік 19 днів; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13 травня 2008 року за ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 06 березня 2012 року за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11 липня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 листопада 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 23 дні; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі; вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року, більш суворим призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку покарання 27 вересня 2019 року; кінець строку покарання 27 вересня 2026 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі виконуючого обов`язки начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 315 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року, більш суворим призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року набрав законної сили 25 червня 2020 року.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 серпня 2019 та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.
Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України, в редакції чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою вказаної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року за сукупністю злочинів, зокрема ч. 2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи, що з 01 липня 2020 року ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення повторно дій, передбачених ч. 1 цієї статті та в діях ОСОБА_3 відсутні інші кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020 року за які він засуджений 07 травня 2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України і які входять до сукупності злочинів, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч. 1 ст.72 та ч. 3 ст.74 КК України, у виді обмеження волі на строк 5 років.
При цьому, враховуючи, що остаточне покарання, за яким засуджений відбуває покарання, призначено вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року до сукупності якого входять і інші кримінальні правопорушення остаточне покарання слід визначити з урахуванням положень ст. 70 та ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та визначити покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі (раніше призначене);
за ч. 2 ст. 315 КК України у виді 7 років позбавлення волі (раніше призначене);
за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна (раніше призначене);
за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (раніше призначене);
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі (раніше призначене);
за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі (раніше призначене);
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі (раніше призначене).
На підставі ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року, більш суворим призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Остаточне покарання ОСОБА_3 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2020 року визначити раніше призначене цим вироком у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1