Дата документу 29.07.2020 Справа № 554/4788/20
Провадження № 1-кс/554/7641/2020
Ухвала
іменем України
29.07.2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області від 23.02.2001, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

29.07.2020 року до суду надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.12.2014, не маючи поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від виконання військового обов`язку, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, за попередньою змовою групою осіб, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу незаконно відсутній на військовій службі, обов`язки військової служби не виконує, а проводить час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини за попередньою змовою групою осіб. Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушенні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», 27.04.2014 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом під час часткової мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

В подальшому, останній переведений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , де наказом командира (по стройовій частині) № 11 від 24.10.2014 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, та цим же наказом призначений на посаду старшого водія 2 автовідділення взводу забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, 09.12.2014, в порушення вимог вищевказаного законодавства, солдат ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та про своє місце знаходження командування військової частини не повідомив. У зв`язку з цим, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 54 від 09.12.2014 солдат ОСОБА_4 визнаний незаконно відсутнім на військовій службі.

Крім того, солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_4 , в розпорядження командира якої його зараховано у зв`язку з розформуванням військової частини польова пошта НОМЕР_2 , не з`явився.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.12.2014, не маючи поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від виконання військового обов`язку, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, за попередньою змовою групою осіб, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу незаконно відсутній на військовій службі, обов`язки військової служби не виконує, а проводить час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини за попередньою змовою групою осіб.

Вина солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом допиту командування військової частини НОМЕР_4 : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протоколом допиту ОСОБА_8 , та іншими документами кримінального провадження.

Встановлено, що у відповідності до інформації Граківської сільської ради Харківської області, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак останній не проживає за місцем реєстрації та місце його знаходження не відоме.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка, а також повідомлення особі про підозру, для передачі їй вручається під розписку, зокрема, адміністрації за місцем його роботи (служби).

У зв`язку з викладеним, 10.09.2017, з метою вручення повідомлення про підозру солдату ОСОБА_4 , військовою прокуратурою Сумського гарнізону вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також лист про забезпечення явки підозрюваного солдата ОСОБА_4 до військової прокуратури командуванню військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), тобто за місцем його ( ОСОБА_4 ) роботи, для вручення останньому.

Однак, станом на 08.00 год. 11.09.2017 солдат ОСОБА_4 до військової прокуратури Сумського гарнізону не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.06.2020 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4

28.07.2020 о 16 год 38 хв. затримано ОСОБА_4 .

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Досліджені слідчим суддею докази в сукупності свідчать про те, що причетність підозрюваного до вчинення ним кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Перевіряючи обґрунтованість ризиків, на які послався в клопотанні слідчий та надав пояснення прокурор, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Проте вказаний ризик може бути мінімізовано, шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, слідчим в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи з покладенням на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181,183, 193,194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

у задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у військовій частині НОМЕР_4 з місцем дислокації в АДРЕСА_2 строком на місяць.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну, утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід діє по 29.08.2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1