Справа № 487/5997/20
Провадження № 1-кс/487/6189/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 03.07.2019 року за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся з слідчого судді з клопотанням, в якому просив продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 03.07.2019 року за ч. 3 ст. 407 КК України до шести місяців.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 03.07.2019за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 18.03.2014 відповідно до вимог мобілізаційного розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.02.2013 № *1 та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України №1225-VII від 17.03.2014, ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 68а від 18.03.2014 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відтак, з 18.03.2014, тобто з дня відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, ОСОБА_5 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 01.12.2014, не з`явився вчасно на службу до базового табору військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався поблизу АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15.02.2017, коли прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність продовження строку досудового розслідування слідчий посилався на те, що 03.07.2019 прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000179 від 21.06.2019 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, якою матеріали щодо солдата ОСОБА_5 виділено в окреме провадження за № 0000197 за фактом його нез`явлення на військову службу без поважних причин тривалістю понад місяць до військової частини НОМЕР_1 з 08 год 00 хв 01.12.2014 по 15.02.2017.

В подальшому, 04.07.2019, прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 винесено постанову про визначення підслідності та процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000197 від 03.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та відповідні матеріали кримінального провадження направленні для проведення досудового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві.

Крім того встановлено, що 07.08.2017 військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 та розпочато досудове розслідування за аналогічним фактом, а саме: нез`явлення вчасно без поважних причин солдатом ОСОБА_5 01.12.2014 о 08 год. 00 хв. на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та перебування останнього поза її межами до 15.02.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000119 складено обвинувальний акт, який 16.07.2019 направлено для розгляду до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Так, відповідно до ст. 61 Конституції України,ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, ОСОБА_5 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407, за обставин, встановлених у кримінальному провадженні №0000197, являтись не може.

Однак, лише 25.05.2020 суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області розглянуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.08.2017 та постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 10 год 30 хв 17.06.2020, але ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не прибув та не повідомив суд про поважні причини його відсутності.

У зв`язку з чим, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 03.07.2019 існує необхідність в отриманні вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, за фактом його нез`явлення на військову службу без поважних причин тривалістю понад місяць до військової частини НОМЕР_1 з 08 год. 00 хв. 01.12.2014 по 15.02.2017.

В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу (ч. 5 ст. 294 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

У клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються:

1) найменування (номер) кримінального провадження;

2) всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження;

3) обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше;

4) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій;

5) інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості (ч.ч. 3, 4 ст. 295-1 КПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 195-1 КПК України про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування слідчим суддею постановляється вмотивована ухвала.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, 03.07.2019 прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 винесено постанову, відповідно до якої виділено з матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000179 від 21.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, матеріали щодо вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудовим розслідуванням 03.07.2019 за №0000197 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 407 КК України.

Постановою військової прокуратури Житомирського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 від 04.07.2019 р. проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 03.07.2019 доручено слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 18.03.2014 відповідно до вимог мобілізаційного розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.02.2013 № *1 та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України №1225-VII від 17.03.2014, ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 68а від 18.03.2014 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відтак, з 18.03.2014, тобто з дня відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, ОСОБА_5 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 01.12.2014, не з`явився вчасно на службу до базового табору військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався поблизу АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15.02.2017, коли прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2017 військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 та розпочато досудове розслідування за аналогічним фактом, а саме: нез`явлення вчасно без поважних причин солдатом ОСОБА_5 01.12.2014 о 08 год. 00 хв. на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та перебування останнього поза її межами до 15.02.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000119 складено та направлено до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_5 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407, за обставин, встановлених у кримінальному провадженні №0000197, являтись не може.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку досудового розслідування лише однією обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування зазначеного вище кримінального провадження, зокрема, необхідністю отримання вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у кримінальному провадженні №0000119 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, якого не існує.

Як вбачається з матеріалів клопотання судовий розгляд кримінального провадження в Мелітопольському міськрайонному судді Запорізької області на теперішній час триває на стадії підготовчого провадження.

Проте, у клопотанні слідчий достатньо не обгрунтував значення вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для встановлення обставин, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження №0000197 та для подальшого судового розгляду.

Слідчий зазначив, що для отримання вироку Мелітопольському міськрайонному судді Запорізької області та завершення досудового розслідування необхідний строк 6 місяців, проте у клопотанні не наведено будь-яких конкретних обставин, які б могли вплинути на ефективність досудового розслідування, а зазначені слідчим підстави для продовження строку досудового розслідування мають формальний характер.

Крім того, клопотання не відповідає вимогам ст. 295-1 КПК України: у клопотанні слідчого взагалі не вказані, які слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії проведені під час кримінального провадження, обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше, інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.

Слідчий суддя також враховує, що однією з умов для продовження строку досудового розслідування кримінального провадження строком на шість місяців згідно ч. 4 ст. 294 КПК України є особлива складність провадження, проте слідчим у клопотанні не наведено жодної обставини, яка свідчить про виняткову складність розслідуваного кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування слід відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 219, 294, 295, 295-1, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000197 від 03.07.2019 року за ч. 3 ст. 407 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали оголошений 26.10.2020 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1