Справа № 183/6186/17
№ 1-кп/183/171/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002130за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкис. Кневичі Приморського краю Російської Федерації, громадянки України, маючоїсередню освіту,не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , судимої:

- 21.03.2017 року Новомосковським міськрайоннимсудомДніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин;

- 03.07.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання невідбутної частини покарання за вироком від 21.03.2017 року остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 17.10.2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2017 року в частині призначеного покарання скасовано, засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року виконувати самостійно,

- 10.04.2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.10.2019 р. вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2019 р. змінено, вважати ОСОБА_3 засудженою за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 3 роки один місяць позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 389 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017року, який набрав законної сили 21.04.2017 року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин, у зв`язку з чим 28.04.2017 року в приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, розташованогопо вул. М. Головко 18-а, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, ОСОБА_3 була офіційно ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджена про відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджена про те, що в разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 389 КК України вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності, про щоу останньої було відібрано відповідну підписку.

Того ж дня засудженій ОСОБА_3 було видано направлення до Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого остання 03.05.2017 рокуповинна була приступити до відпрацювання 140 годин громадських робіт.

03.05.2017 рокуГоловою Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області винесено розпорядження № 41, відповідно до якогоз03.05.2017 року ОСОБА_3 залучено для відбування покарання у виді громадських робіт безоплатно, з встановленням графіку та часу роботи, але не більше чотирьох годин в день.

Однак, згіднодовідкиГолови Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 30.05.2017 ОСОБА_6 з 23.05.2017 року по 30.05.2017 року не з`явилась до селищної ради для відпрацювання громадських робіт без поважних причин, та відповідно до табелю виходу на роботу останньою з 03.05.2017 року по 22.05.2017 року з призначених вироком суду 140 годин відпрацювала52 години.

Згідно довідки Голови Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 20.06.2017 року ОСОБА_3 з 23.05.2017 року по 20.06.2017 року не з`явилась до селищної ради для відпрацювання громадських робіт без поважних причин, та відповідно до табелю виходу на роботу останньою. В період з 21.06.2017 року по 30.06.2017 року ОСОБА_3 відпрацьовано 28 годин відповідно до табелю виходу на роботу, та загальна кількість відпрацьованих годин становить 80 годин,у зв`язку з чим 20.06.2017 року старшим інспектором Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та ОСОБА_7 було винесено попередження про те, що остання допустила порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні на відбування громадських робіт без поважних причин, та про те, що вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у письмовому попередженні ОСОБА_3 поставила свій підпис.

15.11.2017 року у зв`язку із зміною місця проживання засудженої ОСОБА_3 , останній інспектором Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань видано направлення до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого ОСОБА_3 15.11.2017 року повинна приступити до відпрацювання 60 невідбутих годин громадських робіт.

15.11.2017 року Головою Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області винесено розпорядження № 75, відповідно до якого з 15.11.2017 року ОСОБА_3 залучено для відбування покарання у виді громадських робіт безоплатно, з встановленням графіку та часу роботи, але не більше чотирьох годин в день.

Однак, згідно довідки Голови Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 27.11.2017 року ОСОБА_3 з 15.11.2017 року відпрацьовано 1 годину громадських робіт і в подальшому остання не з`являлася до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для відпрацювання громадських робіт без поважних причин.

22.11.2017 року старшим інспектором Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_8 складено акт перевірки виконання покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 , відповідно до якого на момент перевірки засуджена відсутня на визначеному місці відбування покарання, а саме на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Таким чином, в період з 03.05.2017 року по 15.11.2017 року та відповідно до табелю виходу на роботу засудженою ОСОБА_3 з призначених вироком суду 140 годин громадських робіт відпрацьовано 81 годину.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи в належній формі ознайомленою із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 140 годин громадських робіт, призначених їй вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, з 03.05.2017 року по 28.11.2017 року систематично не з`являлася для відпрацювання громадських робіт, про причини неявки не повідомляла, тим самим ухилилася від відбування громадських робіт, та з призначених їй вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 140 годин громадських робіт, відпрацювалалише 81 годину.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що у скоєному щиро кається, від дачі показань відмовилася.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставині та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, її дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_3 неодноразово судима за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробила і знову вчинила кримінальне правопорушення нетяжке, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення. ОСОБА_3 не працює, на обліку у лікарів не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке ґрунтується на беззаперечному визнанні вини та готовністю нести кримінальну відповідальність передбачену законом.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачена будучи судимою за вчинення умисного злочину, знову вчинила умисний злочин.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд, виходячи з поняття покарання та його мети, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі з його реальним відбуванням.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушень, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив :

визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 20109 року, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком три роки три місяці.

На підставі ч.1 ст. 72 КК України перевести менш суворий вид покарання в більш суворий виходячи з співвідношення : одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання для відбування покарання за попереднім вироком з 08 листопада 2019 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1