єдиний унікальний номер справи 531/1383/20
номер провадження 1-кп/531/298/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження №0000064 від 17 серпня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Ваці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта неповна середня, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працююча, не депутат, раніше не судима, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що вона 07 серпня 2020 року близько 17 години, перебуваючи поблизу під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 , взяла у знайомого ОСОБА_5 його банківську картку «ПриватБанку», яку він власноручно передав їй та повідомив пароль, для того, щоб остання сходила до магазину купити води, на що вона погодилася. У подальшому ОСОБА_4 привласнила банківську карту, яка являється електронним платіжним документом та є засобом доступу до банківських рахунків, та того ж дня о 17 год. 31 хв., 17 год. 36 хв. та 17 год. 49 хв. через банкомат, який розташований за адресою: вул.Гурамішвілі, 14-А у м.Карлівка Полтавської області, скориставшись банківською картою, здійснила три транзакції по переведенню у готівку грошових коштів у сумі 200 грн., 1000 грн. та 300 грн. із рахунку потерпілого ОСОБА_5 . Вказаними коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд витратила на продукти харчування, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення злочинів. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 також підтвердив усі обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що шкода йому повністю відшкодована, претензій на даний час до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органами досудового розслідування: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої: її вік; стан здоров`я; соціальне становище, те що на її утриманні знаходиться малолітня дитина; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога; відсутність судимості, вчинення правопорушень, які відносяться до проступків. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення проступків, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечних діяннь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій: ч.1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт; ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній. Речових доказів по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357 та ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у сумі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 грн.;
за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.
Відповідно до ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати окремо.

У зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1