УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1651/19

Провадження № 1-кс/638/2237/20

28.08.2020 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 щодо невчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 року в провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 щодо невчинення певних дій. Заявник скаргу обґрунтовує тим, що 12.08.2020 року він звернувся до Харківської місцевої прокуратури №1 з клопотанням про отримання копій матеріалів наглядового провадження, та 14.08.2020 року ним отримано відповідь, у якій не виконані закону та норми щодо вручення потерпілому матеріалів наглядового провадження, що є порушенням його прав. Просить суд скаргу задовольнити, зобов`язати керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 надати копії наглядового провадження №04-26-6728-18 потерпілому ОСОБА_2 в частині вимоги по клопотанню ____2020 у повному обсязі у відповідно до вимог ст. 8.9.56 КПК; зобов`язати процесуального керівника по матеріалах кримінального розслідування вчинити визначені дії з врученням копій матеріалів наглядового провадження у відповідності до КПК України по кримінальному провадженню №0003750 від 28.09.2018 року для подальшого ознайомлення.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно частини 1, 2 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.
За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.
Зі змісту скарги, поданої ОСОБА_2 , вбачається, що він просить «…зобов`язати керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 надати копії наглядового провадження №04-26-6728-18 потерпілому ОСОБА_2 в частині вимоги по клопотанню ____2020 у повному обсязі у відповідно до вимог ст. 8.9.56 КПК та зобов`язати процесуального керівника по матеріалах кримінального розслідування вчинити визначені дії з врученням копій матеріалів наглядового провадження у відповідності до КПК України по кримінальному провадженню №0003750 від 28.09.2018 року для подальшого ознайомлення», проте, в порушення вимог кримінального процесуального закону заявником не вказано дії, що входять до вичерпного переліку, який наведений у статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, його вимоги є неконкретизованими, не вказана та конкретна дія чи бездіяльність, що порушила, на думку заявника, його процесуальні права на досудовому розслідування, як учасника кримінального провадження, та наведена у статті 303 КПК України.
Більш того, ознайомившись із листом Харківської місцевої прокуратури №1 від 14.08.2020 року №04-26-6728-18, адресованим ОСОБА_2 у відповідь на його звернення, встановлено, що права заявника з боку органу прокуратури жодним чином не порушені, йому повідомлено про можливість ознайомитися із матеріалами наглядового провадження із указанням місця та часу.
Так, згідно пунктів 11, 13 частини 1 статті 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом, однак вказане право не передбачає можливості отримувати копію наглядового провадження, як помилково вважає заявник, вказана норма визначає, що лише у передбачених КПК України випадках потерпілий має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; вказані випадки містяться у кримінальному процесуальному законі.
Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Наведене свідчить, що скарга ОСОБА_2 подана всупереч положенням статті 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до частини 4 статті 304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.
Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 щодо невчинення певних дій - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1