Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4752/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 18.12.2020 року обшуку автомобіля марки «Subaru», моделі «Legaсy», державний номер НОМЕР_1 , майно, а саме: блокнот із чорновими записами; аркуш паперу із чорновими записами.
В обґрунтування клопотання вказав, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні №0000158, тому накладення арешту на них необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000158 від 19.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, за фактом того, що невстановлені особи за попередньою змовою, з метою виготовлення та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, отримання від цього незаконної грошової винагороди, залучили осіб жіночої статі, які за грошову винагороду шляхом відеотрансляції в мережі Інтернет демонструють свої статеві органи та імітацію статевого акту.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою без визначеного роду занять, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в мережі Інтернет дізналися про можливість незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції та зображень порнографічного характеру, а саме про те, що у мережі Інтернет існують різноманітні веб-сайти, користувачі яких задовольняють свої статеві пристрасті шляхом віртуального спілкування із оголеними дівчатами в режимі реального часу за допомогою комп`ютерної техніки, обладнаної веб-камерами. За демонстрування сексуальних дій, а також зображення сцен статевого акту, демонстрацію мастурбаторних дій, демонстрацію у ближньому ракурсі орально-генітальних та орально-анальних контактів, тобто вчинення розпусних дій, користувачі веб-сайтів здійснюють оплату грошовими коштами, які зараховуються на особисті рахунки відповідного акаунту дівчат - «моделей». Встановлено, що останні для роботи веб-моделей орендували приміщення за адресами: АДРЕСА_1 (четвертий та п`ятий поверх), а також квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де адміністраторами працюють ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучили на роль веб-моделей - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ін., які здійснювали виготовлення та збут відеоматеріалів порнографічного характеру через мережу Інтернет в онлайн-чатах.
18.12.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
18.12.2020 року у період часу з 14 год. 52 хв. по 15 год. 22 хв. на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук автомобіля марки «Subaru», моделі «Legaсy», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: блокнот із чорновими записами; аркуш паперу із чорновими записами.
З урахуванням того, що вищевказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 18.12.2020 року обшуку автомобіля марки «Subaru», моделі «Legaсy», державний номер НОМЕР_1 , майно, а саме: блокнот із чорновими записами; аркуш паперу із чорновими записами.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16