cправа № 570/172/20
провадження № 1-кс/570/25/2021
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2021 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.Симона Петлюри,10) скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000070,

в с т а н о в и в:

покликаючись на незаконність винесеної 16 грудня 2020 року постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні№0000070, скаржник у поданій до суду 11 січня 2021 року скарзі просить її скасувати, зобов`язавши слідчого винести відповідну постанову.

У поданій до суду заяві заявник просить розглянути скаргу без її участі, скаргу підтримує повністю.

У поданій до суду заяві прокурор вважає, що скарга безпідставна, так як підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою не вбачається, оскільки згідно з вимогами ч.1 ст.286 КК України кримінальна відповідальність виникає за умови настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення фізичній особі середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження. Просить у задоволенні скарги відмовити, а судове засідання проводити без його участі.
Слідчий до суду не з"явився.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.
17 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000070 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і по ньому проводиться досудове розслідування.

15 грудня 2020 року до Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення її у якості потерпілої, оскільки внаслідок вищевказаного злочину їй завдано матеріальної та моральної шкоди.
16 грудня 2020 року прийнято оскаржувану постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання скаржника потерпілою, оскільки кримінальна відповідальність за ч.1 ст.286 КК України настає за умови заподіяння суспільно небезпечних наслідків, зокрема середньої тяжкості тілесного ушкодження, що у випадку з скаржником відсутнє.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Таким чином, діяльність слідчого у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.
Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним порядком. Згідно з п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може оскаржуватися рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. За змістом цієї норми, права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов"язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання. В основі набуття статусу потерпілого лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов"язаний поновити або усунути для їх реалізації.
В узагальненні ВССУ щодо практики з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування зазначено, що відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Диспозиція ч.1 ст 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність у випадку порушення водієм правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таким чином, заподіяння тілесних ушкоджень менш тяжких, ніж середньої тяжкості або заподіяння лише моральної чи майнової шкоди виключає відповідальність за цією статтею взагалі.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, а оскаржувана постанова слідчого є законною, відповідає вимогам ст.ст.55,110 КПК України та не підлягає скасуванню.

Така ухвала слідчого судді не віднесена згідно з ч.1 ст.309 КПК до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись п.5 ч.1 ст.303, ст.307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000070.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1