МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/453/20
Провадження № 1-кп/945/246/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Миколаївським районним судом Миколаївської області: 26.07.2010 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 6-ти місяців арешту; 15.07.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.316, ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2020 року з Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.316, ч.1 ст.125 КК України із затвердженим обвинувальним актом.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивуючи це продовженням існуванням низки ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

21.12.2019 року о 23год.10хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

22.12.2019 року Дідуху було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

17.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.316, ч.1 ст.125 КК України.

24.12.2019 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 18.02.2020 року.

17.02.2020 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 1 місяць, тобто до 21.03.2020 року.

19.03.2020 року суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 19.05.2020 року.

14.05.2020 року суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 18.07.2020 року.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого, який просив відмовити в клопотанні прокурора, оскільки прокурором не підтверджено жодних ризиків та вони не обгрунтовані жодними доказами та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його продовження може бути застосовано щодо раніше судимої особи яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. При цьому слід враховувати визначені ст..177 КПК ризики.

Стаття 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. „С" ч. 1, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, відсутність доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого постійного місця роботи; майновий стан обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вважаю, що прокурор довів наявність обставин, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суддя зобов`язаний також встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Розглянувши можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, визначених ч. 1 ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій як сторони обвинувачення, так і захисту, суд дійшов висновку, що належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації, може забезпечити більш м`який запобіжний захід, а саме - цілодобовий домашній арешт. Необхідність цілодобового домашнього арешту обґрунтована зокрема необхідністю запобігти ризику вчинення повторного злочину.
Обвинуваченому ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 177,178, 181,186,193,194, 195, 196,197, 205,369,370 КПК України, суд, -

Постановив :

У клопотанні прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали та строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - до 15 вересня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою або із встановленою періодичністю до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали негайно після оголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору, а також надіслати для виконання до Миколаївського РВП Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
В порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України працівникам поліції негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . , та звільнити там з-під варти.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
На ухвалу може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

15.07.2020