Справа № 640/4761/15-к
н/п 1-в/953/307/20
"01" вересня 2020 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття судимості відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи, Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що не має судимості. В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.07.2015 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 368 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та зі спеціальною конфіскацією предмету злочину грошової суми у розмірі 12 000 грн. Ухвалою Апеляційного суд Харківської області від 17.09.2015 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року змінено, пом`якшено ОСОБА_4 основне покарання призначене за ч.1 ст. 368 КК України до 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Також зазначено, що ОСОБА_4 на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 25.03.2016 року звільнено умовнодостроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 2 дні позбавлення волі, що також підтверджується довідкою про звільнення серії ЧРН №000961. Адвокатом наголошено, що ОСОБА_4 звернувся до МВС України за отриманням довідки про відсутність судимості, але в довідці вказана інформація про наявність у ОСОБА_4 судимості за ч.1 ст. 368 КК України. Враховуючи наведене просив суд визнати його таким, що не має судимості.
Позиція учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вприходить до наступного.
Дійсно, 20 липня 2015 року вироком Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 368 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та зі спеціальною конфіскацією предмету злочину грошової суми у розмірі 12 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суд Харківської області від 17.09.2015 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року змінено. Пом`якшено ОСОБА_4 основне покарання призначене за ч.1 ст. 368 КК України до 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
На підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 25.03.2016 року ОСОБА_4 04.04.2016 року звільнено на підставі ст. 81 КК України умовнодостроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 2 дні позбавлення волі.
Як вбачається з довідки серії №1852419 за обліками МВС України гр.. ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст. 368 КК України.
Положення закону, якими керувався суд при вирішенні справи.
Так, відповідно до ст. 538 КПК України - Після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Також, Стаття 539 КПК України регулює порядок вирішення судом питань, пов`язаних ізвиконанням вироку
Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Закон України про кримінальну відповідальність
Стаття 12. Класифікація злочинів
1. Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.
2. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
3. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
4. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
5. Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
6. Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.
Стаття 91. Зняття судимості
1. Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
3. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
4. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.
Стаття 89. Строки погашення судимості
Такими, що не мають судимості, визнаються:
1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
2) жінки, засуджені відповідно до статті 79 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо після закінчення цього строку не буде прийняте рішення про направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Якщо засуджена не була звільнена від додаткового покарання і його строк перевищує тривалість іспитового строку, то жінка визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
4) особи, які відбули покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців або тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи достроково звільнені від цих покарань, а також військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешту;
5) особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
6) особи, засуджені до обмеження волі, а також засуджені за злочин невеликої тяжкості до позбавлення волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
7) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
8) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
9) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали.
Погашення судимості - це автоматичне її припинення при встановленні передбачених законом умов. Головним з них є невчинення особою протягом строку судимості нового злочину. Закінчення передбачених в ст.89 КК України строків судимості за умови, що перебіг строку не переривався вчиненням нового злочину, дозволяє вважати особу такою, яка не має судимості. При цьому, прийняття в даному випадку судового рішення чинним кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
Згідно роз`яснень, наведених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 16 "Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості", можливе зняття лише непогашеної судимості. Якщо буде встановлено, що вона вже погашена, то клопотання про її зняття залишається без розгляду, про що суддя виносить мотивовану постанову.
Встановлені судом обставини переконливо свідчать про те, що судимість у ОСОБА_4 погашена відповідно до ст. 89 КК України.
Враховуючи викладене вище та те, що у розумінні ч.1 ст.89 КК України ОСОБА_4 є таким, що не має судимості, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зняття судимості, слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 91 КК України, ст. 107, 539 КПК України, суд,
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття судимості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя -