Справа № 347/2283/20
Провадження № 1-кп/347/117/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР 06.07.2020 року під №0000230 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Смодна Косівського району Івано-Франківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої, не працевлаштованої, з загальною середньою освітою, не депутата, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: з 2013 року ОСОБА_4 проживає спільно із співмешканцем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно ведуть побут. На грунті сімейних непорозумінь, що склалися через різні погляди ведення спільного господарства, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нерідко виникали конфлікти, що супроводжувалися нецензурними висловлюваннями в сторону один одного.
Близько 21:00 години 31.05.2020 року у приміщенні житлового будинку за вказаною адресою між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник черговий конфлікт, що супроводжувався нецензурними висловлюваннями в сторону один одного. При цьому ОСОБА_4 у зазначений час займалась приготуванням їжі та у правій руці тримала кухонний ніж. ОСОБА_5 знаходився позаду ОСОБА_4 . В ході конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, утримуючи у правій руці кухонний ніж, повернулась до ОСОБА_5 та, передбачаючи і маючи на меті спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, під час здійснення розвороту умисно нанесла ОСОБА_5 один удар вказаним кухонним ножем в ділянку грудної клітки зліва.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, яке супроводжувалося розвитком лівобічного пневмотораксу із дихальною недостатністю ІІ ст. та ускладнилось пневмоплеврофіброзом зліва, що викликало необхідність проведення оперативних втручань (накладення дренажу по Бюлау, відео торакоскопії, декортикації легенів, видалення гемотораксу).
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 18.11.2020 року вказані тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
Своїми умисними діями, які виразились в нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що близько 21:00 години 31.05.2020 року вона із співмешканцем ОСОБА_5 перебували вдома та були у стані алкогольного сп`яніння, між ними виник конфлікт, що буває часто. Вона в цей час займалась приготуванням їжі (нарізала ножем салат), а ОСОБА_5 знаходився позаду і, на її думку, намагався її вдарити. В цей час вона, бажаючи припинити протиправні дії ОСОБА_5 , із ножем в руках розвернулась в сторону ОСОБА_5 та здійснила удар ножем у грудну клітку останнього. Як це сталося вона не встигла зрозуміти. Після даної події, вона відразу ж викликала швидку медичну допомогу.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що близько 21:00 години 31.05.2020 року вони із ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебували в житловому будинку за місцем проживання та сварилися. В ході конфлікту у нього виник намір нанести ОСОБА_4 тілесні ушкодження, для чого він підійшов до останньої ззаду, але ОСОБА_6 в цей час розвернулася до нього із ножем у руці та раптово нанесла йому цим ножем один удар у грудну клітку зліва. Претензій до обвинуваченої він не має, просить її суворо не карати. У них з ОСОБА_4 двоє спільних дітей та наразі між ними добрі відносини.
Крім визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується іншими здобутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України за нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння.
Судом досліджені характеризуючі особу обвинуваченої ОСОБА_4 наступні письмові докази:
-копію паспорта ОСОБА_4 , згідно якого остання є громадянином України та народилася в с.Смодна Косівського району Івано-Франківської області;

-характеристику на ОСОБА_4 Смоднянської сільської ради №59/022-20 від 08.10.2020 року, згідно якої остання не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно неврівноважена, зловживала разом зі спів жителем алкогольними напоями, конфліктували вдома;

-довідку № 385 від 08.10.2020 року Смоднянської сільської ради про те, що до складу сім`ї ОСОБА_4 входять син ОСОБА_7 , 2008 року народження, син ОСОБА_8 , 2014 року народження та дочка ОСОБА_9 , 2018 року народження;

-акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №59/1/02.220 від 08.10.2020 року Смоднянської сільської ради, згідно якого ОСОБА_4 проживає із сім`єю в господарстві дядька, умови проживання дуже скромні, сім`я живе на кошти, отримані від держави на дітей, побутові та санітарні умови незадовільні, сім`я малозабезпечена;

-довідку про судимість №229-06102020/26012, згідно якої ОСОБА_4 не судима;

-довідки Косівської рай поліклініки №209 від 17.07.2020 року відповідно до якої ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку даного закладу з 26.06.2020 року; №236 від 17.07.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку в психоневрологічному кабінеті даного закладу не перебуває;

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, раніше не судима, за місцем проживання в с. Смодна Косівського району Івано-Франківської області характеризується негативно, не працевлаштована, з загальною середньою освітою, депутатом не обиралася, має трьох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Косівської райполіклініки.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченої та її активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, за наявності вказаних обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченої - суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе у разі звільнення її від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України із покладенням на неї на період іспитового строку обов`язків, передбачених ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України, як таке, що є необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Речовими доказами у кримінальному провадженні є картонний ящик з одягом потерпілого ОСОБА_5 та паперовий конверт з кухонним ножем, які передані на зберігання до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Так, згідно з вимогами п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю). За правилами п.4 ч.9 ст.100 КПК України майно, яке не має ніякрої цінності і не може бути використане, знищується.
Отже, речові докази - картонний ящик з одягом потерпілого ОСОБА_5 та паперовий конверт з кухонним ножем - підлягають знищенню.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої на час розгляду справи вичерпав свою дію, а інший - не обирався.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 349, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
В силу ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: картонний ящик з одягом потерпілого ОСОБА_5 та паперовий конверт з кухонним ножем знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя ОСОБА_1