Ухвала

іменем України
09 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 654/3450/17
провадження № 51-5381 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 жовтня

2019 року щодо нього,
встановив:
До Суду 04 листопада 2020 року від засудженого надійшла касаційна скарга із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього. На обґрунтування свого прохання засуджений зазначив, що після перегляду апеляційним судом рішення суду першої інстанції пережив стрес, внаслідок чого в нього відбувся епілептичний напад від якого проходив курс лікування. Зазначає, що після лікування тривалий час не міг зосередитись на підготовці і поданні касаційної скарги. Просить врахувати те, що він страждає розумовою відсталістю.
Суд, перевіривши доводи, викладені в клопотанні, дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Посилання засудженого на те, що він перебував на лікуванні та страждає розумовою відсталістю, без надання відповідних підтверджуючих документів, не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Не можна визнати поважною причиною також й ту обставину, що засуджений, як він вказує про це в клопотанні, тривалий час не міг зосередитись для підготовки касаційної скарги.
Таким чином, подане засудженим клопотання про поновлення строку касаційного оскарження не містить обґрунтування щодо поважності причин, які об`єктивно та непереборно перешкодили ОСОБА_4 подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК протягом трьох місяців з дня отримання ухвали апеляційного суду.
З урахуванням викладеного, Суд не вбачає підстав для задоволення згаданого клопотання ОСОБА_4 і поновлення йому процесуального строку касаційного оскарження.
Тому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року відмовити, а касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3