Провадження № 1-в/754/476/20
У Х В А Л А
Іменем України

10 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про звільнення від відбування додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,
ВСТАНОВИВ:
04 вересня 2006 року ОСОБА_3 засуджено вироком Деснянського районного суду за ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого.
08.10.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в якій просить: 1) звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва по кримінальній справі №1-601 від 04.09.2006 року за ч. 2 ст. 307 КК України у виді конфіскації всього майна, яке є особистою власністю засудженого на підставі п.3 ч. 1 ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; 2) скасувати обтяження реєстраційний номер 5105584, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстроване 09.06.2007 року реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова ае 661095 від 25.05.2007 року ВДВС Деснянського р-ну м. Києва, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_3 .
Дослідивши заяву та матеріали, якими обґрунтовано заяву суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви виходячи з наступного.
Згідно ч. 1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 2 ст. 80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, в строк п`ять років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
З заяви та документів поданих до заяви вбачається, що 09.06.2007 за №5105584 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, на підставі постанови ВДВС Деснянського району м. Києва №ае661095 від 25.05.2007 було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 , однак суду не надано жодної інформації про те, в зв`язку з виконанням якого рішення ВДВС Деснянського району м. Києва було накладено зазначений арешт на майно.
Враховуючи наведене, суд вважає що заява ОСОБА_3 про звільнення від додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення від відбування додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: