Справа № 185/5185/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 14 січня 2019 року та № 0000136 від 26 листопада 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну, працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 152 КК України, кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 27.12.2018 року, приблизно о 18 год. 30 хв., прийшов в кафе «Резон», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 84, де спільно з працівниками ТОВ "Снек-Продакшн" відмічав новорічний корпоратив. В указаному кафе відпочивали працівники ПП «Ізюмський», серед яких перебувала ОСОБА_6 .
Під час перебування в указаному кафе, будучи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 22 год., побачивши серед інших відпочиваючих ОСОБА_6 , у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 , тобто, на статеві зносини із застосуванням до неї фізичного насильства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 почав слідкувати за останньою. О 22 годині 09 хвилині ОСОБА_8 підійшов до приміщення туалету, що розташоване в указаному кафе, та побачив, як з сусідньої банкетної зали до того ж туалету рухається ОСОБА_6 .. У вказаний час ОСОБА_6 зайшла до приміщення туалету та зачинила за собою вхідні двері, а ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_6 , знаходячись біля вхідних дверей, чекав виходу потерпілої ОСОБА_6 з туалету.
О 22 год. 11 хв. ОСОБА_8 , дочекавшись виходу ОСОБА_6 з туалетної кімнати кафе, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, застосовуючи фізичне насильство, руками заштовхав потерпілу до приміщення туалетної кімнати кафе, та, стоячи біля виходу з туалету, перегородив шлях, що позбавляло можливості ОСОБА_6 вийти з приміщення, створюючи тим самим умови для продовження протиправних дій. Знаходячись у приміщенні туалетної кімнати, усвідомлюючи відсутність інших осіб, які могли б припинити його злочинні дії щодо потерпілої, ОСОБА_8 , з метою недопущення переривання його протиправних дій та недопущення прибуття сторонніх осіб, продовжуючи таким чином створювати умови для продовження злочину, зачинив вхідні двері туалетної кімнати з внутрішньої сторони, позбавляючи можливості ОСОБА_6 вийти з приміщення туалету та покликати на допомогу, усуваючи тим самим перешкоди для вчинення злочину.
Усвідомлюючи сприятливість ситуації та відсутність будь-яких перешкод задля досягнення протиправної мети, керуючись умислом, спрямованим на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні туалету, ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, з метою подолання очікуваного опору потерпілої, пов`язаного із небажанням вступати у статевий контакт, руками схопив ОСОБА_6 за зап`ястя обох рук, які одразу ж завів за спину, завдаючи жінці фізичного болю, долаючи таким чином волю до опору. Усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед беззахисною та заляканою потерпілою, утримуючи ОСОБА_6 за руки, ОСОБА_8 вагою свого тіла завалив ОСОБА_6 на підлогу туалетної кімнати, в результаті чого, під час падіння, вона вдарилась головою, спиною в області попереку та правим плечем, що завдавало фізичного болю та ще більше обмежувало спроможність до опору. Не зупиняючись, перебуваючи у положенні лежачи на тілі потерпілої ОСОБА_6 , посягаючи на статеву свободу жінки, всупереч бажанням та волі потерпілої, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 обличчям почав притискатися до шиї, потім - до її грудей та з метою вступу у статевий контакт намагався своїми ногами розвести ноги потерпілої ОСОБА_6 , силою надавлюючи своєю ногою на внутрішню сторону правої гомілки жінки, спричиняючи ОСОБА_6 фізичний біль. Зібравшись силами, звільнивши від захвату свої руки, потерпіла ОСОБА_6 зіштовхнула зі свого тіла ОСОБА_8 , та, піднявшись, намагаючись втекти, підбігла до вхідних дверей, які встигла відчинити, але ОСОБА_8 , будучи зацікавленим у реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_6 та доведенні його до кінця, присікаючи спроби потерпілої покинути приміщення туалету, руками хапав залякану жінку за її руки, талію, ноги і таким чином намагався утримати останню в туалетній кімнаті. О 22 год. 13 хв. після нанесення неодноразових ударів по різних частинах тіла ОСОБА_8 , з метою припинення його злочинних дій та свого захисту, звільнившись від примусового утримання, ОСОБА_6 вибігла з туалетної кімнати та одразу ж побігла до банкетної зали кафе «Резон».

Крім того, під час перебування в указаному кафе у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Надалі ОСОБА_8 , зневажаючи існуючі правила поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з раптово виниклих хуліганськихспонукань, проявляючи особливу зухвалість, ходячи по залу кафе «Резон», безпричинно почав чіплятись та ображати відпочиваючих, виражатись нецензурною лайкою, принижуючи їх людську гідність. На неодноразові зауваження з боку персоналу працівників кафе «Резон» щодо припинення протиправних дій ОСОБА_8 не реагував.
Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи діяти з хуліганських спонукань, після вчинення злочинних дій щодо ОСОБА_6 , коли остання розповіла про намагання зґвалтувати працівниці кафе ОСОБА_9 .. Остання, підійшовши до ОСОБА_8 , почала його заспокоювати та попросила припинити свої дії, однак, останній, розуміючи, що довкола присутні відпочиваючі, в обстановці проведення публічного заходу, нехтуючи встановленими нормами моралі, на її зауваження не реагував, а безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, своєю головою наніс ОСОБА_9 один удар в область обличчя, а саме в область правого ока, чим спричинив їй фізичний біль. У результаті вказаних дій ОСОБА_8 було грубо порушено громадський порядок, що виразилось у порушенні відпочинку громадян і дотримання правил поведінки у суспільному житті.
Ознаки встановлених судом злочинних діянь відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 152 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати:

- як кримінальний проступок ч. 1 ст. 296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю;

- як кримінальний злочин ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 152 КК України, як готування до зґвалтування, тобто статевих зносин із застосуванням фізичного насильства.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість заперечив та показав, що він відпочивав з колективом «Снек Продакшн» в кафе «Резон» 27 грудня 2018 року. Мав конфлікт з хлопцями з іншої компанії. Потім на вулиці йому бризнули в очі з балончика, він присів на вулиці, а потім зайшов всередину. Перебував у стані алкогольного сп`яніння. Сів за стіл, після чого пішов у туалет, щоб умити очі, навпроти йшла потерпіла і він зупинився, щоб її пропустити, вона зайшла в туалет, а він присів і чекав в той час. Хвилин 10 просидів. Коли відкрили двері, заскочив в туалет намагався умитись, а потерпіла йому не давала. Потім вийшов і хотів вибачитись перед нею, але вона не хотіла слухати, він затримав її за руку. Потім вона вирвала руку, пішла до барної стойки, він хотів ще раз вибачитись, але вона не слухала і почала розпускати руки. Біля барної стойки вона його била і він прикривав руками голову. Потім одягнувся і пішов додому. Потерпілу на підлогу в туалеті не завалював та її волю не подавляв. За потерпілою з туалету виходив, щоб вибачитись за те, що зачепив її, бо пекли очі.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений під час відпочинку чіплявся до хлопців. Коли вона вирішила піти до туалету, то він йшов на зустріч, коли виходила з туалету, то він близько стояв біля дверей. Він різко відчинив двері, заскочив всередину та зачинив двері на замок, схопив її за зап`ястя рук та вивернув за спину, повалив на землю. Вона впала і вдарилась головою, спиною та плечем, а він почав притулятись до неї обличчям об її шию, груди та намагався розвести її ноги своїми ногами. Потерпіла стала кричати. Довго не могла вирватись. Коли вихопила руку, почала його бити в обличчя, і їй вдалось вирватись. Намагалась відкрити двері, відкрила замок, але він знову хапав її та намагався повалити. Потім їй вдалось відчинити двері, але обвинувачений намагався затягнути її назад. Коли вона чіплялась за відкриті двері, її побачила дівчина бармен, тоді потерпілій вдалось вирватись, але обвинувачений продовжував її утримувати за ліву руку, однак, вона вирвалась. Вона підійшла до своєї компанії і попросила викликати поліцію. Обвинувачений окрім того завдав удар бармену. Потім підійшла до нього та почала в істериці його бити. Він хотів інтимної близькості та зіпсував все свято. Доказів матеріальних витрат у неї немає, до лікувального закладу вона не зверталась, просто купляла ліки в аптеці. Її одяг був брудний, зокрема, блузка і шорти. Блузка була порвана. До лікарні не ходила, бо поліція їй не видавала направлення. Матеріальну шкоду порахувала приблизно, виходячи з витрат. Моральна шкода полягає в переживаннях та перенесеному стресі від пережитого намагання її зґвалтувати.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він чоловік потерпілої і він перебував вдома, коли позвонила потерпіла та повідомила, що її намагались зґвалтувати. Він пішов у кафе, приїхала поліція. Компанії обвинуваченого вже не було. Одяг дружини був брудний, вона мала синці на двох ліктях на внутрішній частині стегна. Звертались до поліції з приводу намагання зґвалтуати дружину, але реакції не було, потім звертались до прокурора.

Свідок ОСОБА_11 показала, що обвинувачений її чоловік, прийшов додому о першій годині ноч, повідомив, що хтось бризнув з балончика йому в очі, вони були червоні. Перебував в алкогольному сп`янінні. На пальці було тілесне ушкодження. З роботи їй повідомили, що чоловік намагався когось зґвалтувати, але чоловік все заперечив. Синців у нього не бачила. На обличчі ніяких ушкоджень не було. Про конфлікт з потерпілою нічого не повідомляв.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що бачила, як потерпіла схопилась за отвір, який веде до туалету, а її хтось тягне назад. У потерпілої була брудна спина. Через два дні вона бачила синці на ліктях і на внутрішній частині стегна потерпілої. Свідок викликала поліцію та повідомила про подію, але обвинувачений одразу втік. Також свідок зазначила, що діями обвинуваченого було порушено святкування корпоративу, всі почали роходитись.

Свідок ОСОБА_13 показала, що обвинувачений був разом з її компанією, вживав алкогольні напої та ледве стояв на ногах. Бачила, як ОСОБА_14 пішов в туалет і вдарився об штучне дерево, до нього підійшла потерпіла і почала його гладити. Поки обвинувачений сидів за столом, він не протирав і не тер очі. Бачила, як він потерпілу першу жестом пропустив до туалету, але сам момент, як обвинувачений заходив до туалету, вона не бачила. Потерпіла вибігала з туалету і, здається, сміялась. Ушкоджень в обвинуваченого вона не бачила весь вечір. Поки вона була, поліція не приїзджала. На даний час обвинувчений в її підпорядкуванні. Уточнила, що не бачила, щоб обвинувачений протягом вечора тер очі.

Також переглянуто речовий доказ, а саме відеозапис з камер кафе «Резон». З переглянутого відеозапису слідує, що в 22.09 обвинувачений піднявся зі стільця і направився у сторону туалету, з якого вийшла жінка в чорнобілому платті, після чого обвинувчений відкрив двері до туалету, заглянув, але не зайшов туди, а одразу (22.09.23) розвернувся і пішов назад, в цей час йому назустріч в напрямку туалету підходить потерпіла, якої поряд не було і яка ще до дверей і не підходила, а обвинувачений почав чіплятись до неї. Після чого потерпіла зайшла в туалет, а обвинувачений залишився чекати зліва від дверей, присівши, після чого зафіксовано, як двері привідкрились в 22.11.26, обвинувачений піднявся, не випустивши потерпілу, зайшов у туалет, після чого двері зачинились. О 22.13.37 зафіксовано, як двері в туалеті відчиняються і потерпіла намагається вийти, а обвинувачений її не випускає та тягне (у дзеркалі туалета видно обличчя потерпілої), далі потерпіла вирвалась з туалету, але обвинувачений утримує її за руку, та о 22.13.50 вона вирвалась. У цей час на камері №15 видно, як потерпіла в 22.09.23 тільки піднялась із-за столу і почала рухатись в напрямку туалету (із-за стіни обвинувачений не міг бачити, що вона йде, а, отже, не міг керуватись наміром пропустити її в туалет першою).

Свідок ОСОБА_15 , двічі допитана в судовому засіданні, показала, що вона працювала в кафе «Резон». Того вечора їх було двоє офіціантів, вони обслуговували всі столи. Усе було нормально, вона побачила, як з туалету вибігла дівчина (потерпіла, присутня у залі судового засідання), слідом за нею вийшов обвинувачений. Дівчина підбігла до світленької жінки, вона плакала, кричала, жестикулювала. Обвинувачений хитався, був п`яний, його хода, запах свідчили, що він не тверезий. До цього він чіплявся до якогось чоловіка, його співробітники його заспокоювали. Коли він був тверезий, поводив себе спокійно. Потім він підійшов до барної стойки, був у стані алкогольного сп`яніння, пропонував вийти поговорити, на що свідок відмовилася. Потім прибігла дівчина та почала кричати, що він хотів її зґвалтувати. З нею була жінка, вони сказали, що викличуть поліцію. Було багато людей. Дівчина сказала, що вона ходила до туалету, за нею пішов обвинувачений, штовхнув її на підлогу та хотів зґвалтувати. Вона вибігла, а він вийшов слідом за нею. Свідок сказала обвинуваченому поводити себе коректно, після чого він вдарив її головою в голову, над бровою, вона впала разом зі стільцем. На відео не видно, як обвинувачений її вдарив. Свідок попрохала бармена дати води, потім обвинуваченого вже не бачила, він зник. Після удару свідок не могла відкрити око, дуже боліло, синця не було, але був біль протягом декількох днів. Щодо розташування відвідувачів, то зазначила, що зліва в банкетній залі сидів обвинувачений, за стійкою сиділа компанія потерпілої, третя компанія сиділа зправа під стінкою. Потерпіла була одягнута у світлий верх та темний низ, а обвинувачений був одягнутий у спортивний костюм. Зухвалої поведінки у потерпілої не було. Прізвище обвинуваченого свідку сказали люди, які з ним сиділи. Потім приходила дружина обвинуваченого, яка показувала його фото. Після того інциденту свідок звільнилася з кафе. Кафе працювало, були банкети - до 00.00-01.00 год.. Приміщення туалету замикалось зсередини. Відпочинок гостей кафе було порушено Після інциденту компанія обвинуваченого розійшлась.

Свідок ОСОБА_16 , двічі допитаний у судовому засіданні, пояснив, що 27.12.2019 року він працював в кафе «Резон». Того вечора святкували три банкети, неодноразово робилися зауваження обвинуваченому, щоб він поводив себе добре. Свідок вийшов до бару з кухні, бачив, як вибігла потерпіла, а потім побачив, що у офіціантки був червоне око. Дівчина плакала. Як йому розповіли, молодий чоловік хотів згвалтувати дівчину, а вона вирвалась та вибігла. Був порушений відпочинок у кафе, бо дві компанії припинили святкування. Працівники поліції приїздили того вечора. У кафе ведеться відеонагляд: одна камера при вході, інші камери в банкетному залі. Примішення вбиральні замикається зсередини. У кафе є огорожа за нею знаходиться вбиральня. Вбиральня це одне приміщення. Обвинувачений порушував відпочинок, голосно балакав, були зауваження.

Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи №97 від 07.05.2019 року обвинувачений міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх, але раніше виявляв і виявляє емоційно нестійкий розлад особистості.

Також досліджено два протокол слідчого експерименту за участі потерпілої від 23 травня 2019 року та 06 грудня 2019 року, в ході яких потерпіла зазначила про дії обвинуваченого, спрямовані на підготовку до вчинення зґвалтування, зокрема, у присутності понятих зазначила, що по дорозі в туалет зустріла обвинуваченого. Виходячи з туалету, обвинувачений її заштовхав до туалету та зачинив двері із середини. Далі заламав їй руки і повалив на підлогу, вона вдарилась плечима та головою. ОСОБА_8 лежав зверху та утримував руки за спиною, почав розштовхувати своїми ногами її ноги. Потім вона вирвалась з-під нього, але той продовжував її утримувати, хапав за ногу далі вона відкрила двері, але вийти не змогла бо обвинувачений її утримував та тягнув назад. Потім їй все-таки вдалось вийти . Обвинувачений вийшов за нею, але продовжував її утримувати за руку і тягти назад, вибігши, вона побігла до банкетного залу, а у ОСОБА_8 стався конфлікт з офіціанткою.

Відповідно до протоколу огляду від 30 січня 2019 року оглянуто приміщення кафе «Резон», де зафіксовано розташування туалетної кімнати, стійки, яка закриває вхід до туалету, розташування банкетних залів та барної стійки.

Також досліджено письмову заяву потерпілої на ім`я прокурора від 10 січня 2019 року з викладенням аналогічних обставин щодо відсутності реакції поліції на дії обвинуваченого.

Також за клопотанням сторони захисту досліджено матеріали про адміністративне правопорушення щодо обвинуваченого, за результатами розгляду яких прийнята постанова від 08 січня 2019 року, з якої слідує, що провадження щодо ОСОБА_8 закрито за відсутності складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства. Відповідно до рапорту з матеріалів провадження слідує, що на лінію 102 надійшло повідомленя про намагання зґвалтувати дівчину в кафе «Резон». Досліджуючи заяву, яка міститься в матеріалах справи, потерпіла пояснила, що вона заяву не писала, а тільки ставила підписи, бо була в шоковому стані. Під час розгляду протоколу вона розповідала про обставини намагання зґвалтувати її, а також те, що вона скаржилась на бездіяльність поліції до прокурора.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються даними ретельно дослідженого відеозапису з камер відеоспостереження, з яких вбачається, що обвинувачений мав можливість зайти в туалет до того, як до туалету стала підходити потерпіла, а зустрівся із нею саме в момент, коли відходив від туалету, а надалі очікував її під дверима. Після того, як зайшов, до першого відкриття дверей перебував там з потерпілою більше двох хвилин і тільки в 22.13.55 годин потерпіла вирвалась від обвинуваченого. Не знашли свого підтвердження доводи обвинуваченого про потрапляння газу в очі, зокрема, й з показів свідків.

Покази потерпілої є логічними послідовними, відповідають тим даним, які отримано в результаті дослідження відеозапису з камер спостереження, та підтверджуються також показами допитаних свідків. Зокрема, Тот що до емоційного стану потерпілої та її заяв про намагання її зґвалтувати, та ОСОБА_12 , яка підтвердила брудний одяг на потерпілий та синці, які вона бачила у неї через кілька днів. Також з потерпілою під час досудового розслідування за ч. 1 ст. 296 КК України проведено слідчий експеримент та під час висунення додаткового обвинувачення проведено слідчий експеримент, на котрих потерпіла детально і послідовно описує події намагання її зґвалтувати, що не протирічить даним дослідженого відеозапису в судовому засіданні. Крім того, з досліджених заяв слудує, що потерпіла заявляла про намагання саме зґвалтування.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_13 щодо того. що вона «бачила як він потерпілу першу жестом пропустив до туалету, але сам момент, як обвинувачений заходив до туалету, вона не бачила. Потерпіла вибігала з туалету і, здається, сміялась ОСОБА_17 в обвинуваченого вона не бачила весь вечір», бо вони спростовуються даними відеозапису.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність зафіксованих ушкоджень потерпілої, то суд враховує, що потерпілій жодного направлення на освідування не надавалось. поліцією складено протокол як дрібне хуліганство, з подальшим невнесенням відомостей до ЄРДР, що протирічить позитивному обов`язку держави розслідувати належним чином кримінальні злочини. На це неодноразово в своїх рішеннях звертає увагу Європейський суд з прав людини, зокрема в рішенні «Сергій Шевченко проти України». Сама по собі наявність чи відсутність зафіксованих тілесних ушкоджень не спростовує готування до злочину, яке полягає у створенні сприятливих умов для вчинення злочину, зокрема, таким є усунення перешкод для вчинення злочину. Саме з цією метою обвинувачений перебував під туалетом, знаючи що потерпіла там. Коли відчинились двері, не випускаюячи її, заходить всередину та зачиняє двері, після чого намагається вчинити дії, спрямовані на зґвалтування, блокує руки, повалює на підлогу, однак, не зміг довести свій умисел до кінця з тих причин, що потерпіла вирвалась, однак обвинувачений намагається її утримати в туалеті, що йому не вдається, внаслідок чого вона виривається. Також суд бере до уваги покази двох свідків та потерпілої щодо синців на її тілі.

Таким чином, правильною є кваліфікація дій обвинуваченого саме за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 152 КК України як готування до статевих зносин із застосуванням фізичного насильства в редакції на час вчинення злочину.

Також суд враховує покази працівників кафе, які зазначили, що відпочинок гостей кафе було порушено, а після події з потерпілою ОСОБА_10 та завдання удару в обличчя офіціанту - свідкові Тот гості з обох корпоративів пішли, також порушення відпочинку людей зафіксовано камерами відеоспостереження.

Поведінка на правомірне зауваження працівниа кафе щодо протиправної поведінки обвинуваченого викликали активні дії із завдання їй удару, що свідчить про зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, протиставлення себе іншим громадянам.

У той же час в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження хуліганські мотиви обвинуваченого в процесі реалізації свого умислу спрямованого на готування до зґвалтування потерпілої.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 152 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості і кримінальний проступок.

Оцінюючи суспільну небезпеку злочину суд враховує те, що відбулось готування до посягання на сексуальну свободу та недоторканість потерпілої.

Суд враховує особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був не судимим. По місцю проживання згідно з характеристикою характеризується позитивно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. За місцем роботи характеризується позитивно. Має емоційні розлади, але є осудною особою.

Пом`якшуючі обставини не встановлені. Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки. Потерпіла підтримала прокурора.

Цивільний позов ОСОБА_6 у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 10 000 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, у судовому засіданні не було наведено достатніх доказів понесених матеріальних витрат потерпілою, а цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди взагалі не було підтверджено жодними документами, які б дали змогу суду зробити висновок про необхідність задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 000 гривень. Потерпілою ОСОБА_6 у цивільному позові також указано, що жодних чеків за ліки вона не зберігала, до лікувального закладу не зверталася та не фіксувала отримані тілесні ушкодження. Тому суд позбавлений можливості об`єктивно оцінити майнову шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_6 і, таким чином, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілій не підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., то вказані вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі обставини. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відтак, з урахуванням моральних переживань потерпілої та ступеня порушення звичного укладу її життя, суд вважає, що буде розумним і справедливим визначити розмір морального відшкодування в сумі 13 000 грн..
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, обтяжуючу обставину, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі та обмеження волі в межах санкції статтей.

Остаточне покарання визначити у вигляді позбавлення волі. Позицію заперечення обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого.

Враховуючи стадію готування до злочину, наслідки для потерпілої, вчинення проступку та злочину вперше та певні психологічні відхилення обвинуваченого суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без реального відбуття покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України але на максимальний строк.
Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 152 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити покарання ОСОБА_18 у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. У частині матеріальних вимог в розмірі 10 000 тисяч гривень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: зберігати в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку

Суддя ОСОБА_1