У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5014/20

№ 1-кс/183/1372/20

15 вересня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської PCP, холостого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого АДРЕСА_1 та мешкаючого АДРЕСА_2 , судимого
-06.03.2018 р. Новомосковськом міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-05.11.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного Новомосковським міськрайонним судом дніпропетровської області від 06.03.2018 р. більш суворим покаранням за даним вироком, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
та слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що 23 липня 2020 року приблизно о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку № 18 по вул. Молодіжна в смт. Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння спить ОСОБА_8 , при цьому вхідні двері до квартири на замок не зачинені, у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме мобільного телефону «Honor 8S», який належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 23 липня 2020 року приблизно о 16 годині 25 хвилин прибув до квартири АДРЕСА_4 , через вхідні двері незаконно проник всередину квартири, скориставшись тим, що ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння спить на ліжку, взяв зі столу та поклав до своєї кишені мобільний телефон «Honor 8S» вартістю 2279 гривень 05 копійок, з sim-картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 50 гривень, з силіконовим чохлом вартістю 141 гривня, з захисним 3D склом вартістю 146 грн. 25 коп., який належить ОСОБА_9 , тим самим викрав його.
Після цього ОСОБА_4 із викраденим майном покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2616 грн. 30 коп.
Слідча вказала, що по справі є достатньо підстав вважати підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказала, що злочин вчинено в період іспитового строку, тому вважає не можливим застосувати інший, більш м`який запобіжний захід ОСОБА_4 ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, заперечив проти застосування до нього тримання під вартою, вказав що телефон повернув, має постійне місце проживання, буде своєчасно з`являтися до слідчого.
Захисник ОСОБА_7 , вказала, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки ризики слідчим не обґрунтовані, просить врахувати, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, живе з матір`ю похилого віку, якій допомагає у побуті, телефон повернув, переховуватися ані від слідства, ані від суду її підзахисний не збирається. Таким чином є всі підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту, що буде достатнім для виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.
18 серпня 2020 ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_4 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності, відмовити слідчому в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, однак незважаючи на це, останній на шлях виправлення не стає, підозрюється у вчинені злочинув період іспитового строку.
Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім та необхідним для застосування ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд також враховує показання ОСОБА_4 щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що на даний час свідчить про відсутність у нього наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами, тому вказаний ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.
Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми.
Крім того, слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш суворого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку не може бути виключною підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 судом не встановлена та відсутністю можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.
Також суд, оцінивши доводи, викладені у клопотанні захисника ОСОБА_7 щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вислухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню.
Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194 КПК України, суд,
постановив :

в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 заходу тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 захід домашній арешт, заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , цілодобово, строком два місяці.
На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_11 Зауровичаприбувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу передати на виконання до Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1