Справа № 466/6551/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1269/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від21 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від21 жовтня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Як зазначає апелянт, при постановленні ухвали судом всупереч вимог ст.372 КПК України не зазначено мотивів, якими керувався суд при постановленні, а формальне посилання суду на кількість судимостей, тяжкість злочинів, значний термін до кінця відбування покарання, а також те, що він вже раніше звільнявся із місць позбавлення волі умовно-достроково, як на підставу відмови у задоволенні клопотання, на його переконання, є незаконним та необґрунтованим.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно з ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду. При цьому воно можливе лише у випадку доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та з врахуванням особи засудженого, його поведінки за весь час відбуття покарання, обставин та наслідків вчиненого злочину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутоїчастини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Згідно з матеріалами подання, ОСОБА_6 засуджений: 14.06.2017 року Володарським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.02.2018 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 30.03.2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.393 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2018 року призначено за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. Початок терміну покарання: 22 квітня 2017 року. Кінець терміну покарання: 15 грудня 2021 року. Засуджений ОСОБА_6 прибув до державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» 16.09.2018 року. З травня працевлаштований у цеху №2. За час відбування покарання стягнень не мав, заохочувався тричі і лише в 2020 році за добросовісне виконання поставленої роботи.
Як встановлено судом, ОСОБА_6 відбув ѕ строку покарання, йому залишилось відбувати 1 рік 1 місяць 24 днів строку, такий попередньо чотири рази притягався до кримінальної відповідальності, тричі відбував покарання в місцях позбавлення волі, двічі до нього застосовувалася ст..82 КК України та йому було замінено покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. 21.03.2016р. ОСОБА_6 був звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць. Незважаючи на це ОСОБА_6 01 листопада 2016 року вчинив новий злочин, за який засуджений 14 червня 2017 року Володарським районним судом Київської області. Крім того, вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.393 КК України за втечу з-під варти.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначене свідчить про відсутність у засудженого бажання ставати на шлях виправлення.
Дослідивши характеристику особи засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до останнього, не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, адже такий не має бажання ставати на шлях виправлення.

Наведені засудженим в апеляційній скарзі обставини та дані колегія суддів не вбачає підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вірного висновку про недоведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому суд належним чином мотивував прийняте рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну рішення суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4