01.10.2020
Справа № 642/4088/20
Провадження № 1кс/642/1933/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харків, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженню № 0001576 від 10.08.2020, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 09.08.2020 близько 18:00 год. перебуваючи поблизу будинку № 12/1 по вул. Новий Побут, у м. Харкові, помітили раніше невідомого ОСОБА_7 .
Саме в той час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 спочатку підійшов до ОСОБА_7 та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх діянь, спочатку наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на землю. Надалі, ОСОБА_5 почав наносити удари кулаком правої руки в область обличчя та тулубу ОСОБА_7 . В цей час до них підійшов ОСОБА_6 та також почав наносити потерпілому декілька ударів ногами по тулубу та в область голови.
Продовжуючи свої спільні злочинні дії, та використовуючи ту обставину, що ОСОБА_7 не мав можливості підвестись та чинити опір, ОСОБА_5 зірвав с потерпілого чоловічу сумку через плече, та відкинув її поряд, щоб в подальшому була можливість заволодіти майном. В цей час, ОСОБА_6 підібрав чоловічу сумку тим самим відкрито її заволодів, в якій знаходився мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi 3», грошові кошти в сумі 700 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна, (грабіж) поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
13.08.2020 ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
22.09.2020 ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та зазначили, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення і може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків, скоїти нове кримінальне правопорушення та не має міцних соціальних зав`язків в суспільстві та посилались на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001576 від 10.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 09.08.2020 близько 18:00 год. перебуваючи поблизу будинку № 12/1 по вул. Новий Побут, у м. Харкові, помітили раніше невідомого ОСОБА_7 . Саме в той час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 спочатку підійшов до ОСОБА_7 та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх діянь, спочатку наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на землю. Надалі, ОСОБА_5 почав наносити удари кулаком правої руки в область обличчя та тулубу ОСОБА_7 . В цей час до них підійшов ОСОБА_6 та також почав наносити потерпілому декілька ударів ногами по тулубу та в область голови.
Продовжуючи свої спільні злочинні дії, та використовуючи ту обставину, що ОСОБА_7 не мав можливості підвестись та чинити опір, ОСОБА_5 зірвав с потерпілого чоловічу сумку через плече, та відкинув її поряд, щоб в подальшому була можливість заволодіти майном. В цей час, ОСОБА_6 підібрав чоловічу сумку тим самим відкрито її заволодів, в якій знаходився мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi 3», грошові кошти в сумі 700 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна, (грабіж) поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
13.08.2020 ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харків, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .
Під час досудового розслідування ОСОБА_5 за місцем мешкання було відправлено повістки про виклик до слідчого на 08.09.20, 14.09.20, 18.09.20, крім того повістки на вказані дні також було залишено у почтову скриньку адреси, де мешкає ОСОБА_5 , проте останній до слідчого не з`явився, мобільний номер якій він вказував, не активний. Слідчим неодноразово було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері вказаної адреси були зачинені. В ході усної бесіди з мешканцями вказаною вулиці, сусіди пояснили, що ОСОБА_5 не бачили вже більше ніж 2 місяці, та що останній постійно там не мешкає.
Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зумовлюють достатні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
22.09.2020 ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що вказує те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків.
Крім того, не можна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, отримує дохід за рахунок протиправних дій, стійких соціальних зав`язків у суспільстві не має. Вищезазначені обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Метою обрання зазначеного запобіжного заходу є попередження встановлених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контрактами.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України врахована наявність ризиків передбачених вищевказаними пунктами ст. 177 КПК України і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови "N3561/06 від 13.11.2007р.Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с), поліція не зобов`язань мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні підчас перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (рішення усправі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32,SeriesA,N182та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).
Так, в рішенні «Кущ проти України» від 3 грудня 2015 року ЄСПЛ зазначає, що термін «обґрунтована підозра» у вчиненні злочину означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконний вплив на потерпілого та свідків, що свідчить про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Тому, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України вчиненого із застосуванням насильства, тому суд не обирає заставу.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування: забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчини дії передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 23 листопада 2020 року включно.
Встановити строк дії ухвали суду до 23 листопада 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваний в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Повний текст проголошено 01.10.2020.

Слідчий суддя - ОСОБА_1