Справа №212/8903/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 16.10.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, учасника АТО, судимого 13.11.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
15 жовтня 2020 року приблизно о 21.40 годині поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , який згідно наказу № 656 о/с від 07.09.2020 призначений на посаду поліцейського, повертався додому із денної зміни у форменому одязі та проходив поблизу будинку № 3 по вул. Едуарда Фукса м. Кривого Рогу.
В цей час поряд із зазначеним будинком перебував ОСОБА_3 , який побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , і в цей час у нього раптово виник злочинний умисел на порушення громадського порядку та спричинення тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням ОСОБА_7 своїх службових обов`язків як працівника поліції, з метою реалізації якого ОСОБА_3 підізвав до себе потерпілого ОСОБА_7 та почав ображати його грубою нецензурною лайкою, знущатися з нього та принижувати, у зв`язку із виконанням потерпілим службових обов`язків як працівника поліції.
У подальшому, ОСОБА_3 , діючи з єдиним злочинним умислом, 15 жовтня 2020 року приблизно о 21.50 годині, знаходячись обличчям до ОСОБА_7 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, з мотивів неприязні до нього як до працівника поліції, дістав з правої зовнішньої кишені одягненої на ньому куркти газовий балончик з невстановленою слідством хімічною речовиною та почав умисно розбризкувати дану речовину в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви лівого очного яблука, які згідно висновку експерта № 1737 від 20.10.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив поліцейського Толбаса і вголос прокоментував своєму товаришеві щодо неохайного одягу поліцейського, на що останній, почувши це, відізвав його за кут будинку, де у них виник словесний конфлікт, в ході якого він (обвинувачений) розпилив газовий балончик, який був у нього в кармані, в обличчя поліцейському. Щиро розкаявся у вчиненому, пояснив свою поведінку станом алкогольного сп`яніння, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 з 2018 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, учасник АТО.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 111 від 18.11.2020 ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння виявляв і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований в даний час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Згідно досудової доповіді, наданої Саксаганськимрайонним відділом філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2020 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи вищевикладене, а також висновки органу пробації в досудовій доповіді, позицію потерпілого, який надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, у вирішення питання щодо призначення покарання поклався на розсуд суду, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 345 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

На переконання суду, застосування до обвинуваченого в даному випадку реального покарання не буде відповідати цілям кримінального покарання як інституту, може негативно вплинути на подальшу долю ОСОБА_3 і призведе фактично до його криміналізації як особи.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 під час досудового розслідування, на час розгляду кримінального провадження закінчився.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом повного поглинення більш суворим покаранням за даним вироком менш суворого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2020 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази: газовий балон, який зберігається в камері схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 3172), - знищити; змиви з газового балону, правої та лівої руки ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1